Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Imam banane, jabolka...
Deklica, ti lahko ponudim rožo?
Ravno so v sezoni.
Pomaranče.
Hvala. -In še jabolka.
Hvala lepa.
Oče, glej, kaj mi je dala.
To ti je dala? -Ja.
Prijazna gospa, ne? -Ja, zelo prijetna.
Enkrat bi lahko prišle še sestre.
Ja, enkrat res.
Čudno, da ju še ni nazaj.
Iris, poiskat ju grem.
Lahko me povečerjamo? -Ja, kar izvolite.
Lis!
Lis! Kaj je bilo?
Lis!
Lis! Lis!
Umaknite se!
Pojdite v svoje sobe!
Lis!
Previdno!
Previdno.
Morala bi jo peljati v bolnišnico.
Lahko bi jo odpeljala. -Zdrži, Lis.
Zdrži.
Kaj je z Lis?
Ne vem.
HIŠA MED KAKTUSI
Lila, Dalia, čas se je iztekel. -Počakaj.
Pojdiva jim pokazat.
Pridi.
Lila zgoraj in Dalia spodaj.
Kako si vedela?
Videla si mojo pego. -Ne.
Kaj pa?
Supermoč imam. -Lažnivka!
Jaz sem Margarita!
Kje je bila? -V kopalnici.
Tako ne moreš biti Margarita.
Čarobnih zapestnic se nikoli ne sname, kajne?
Nista isti, edinstveni sta. Vsaka po svoje.
Pridi, Dalia. -Zajtrk je.
Plešeš z edino lepo punco v sobi.
Je najlepše bitje,
ki sem ga kdaj videla.
Ko Darcy pride do vrat...
Si že pri najboljšem delu? -Katerem?
Ko Lidia odide. -To ni najboljši del.
Seveda je, ker takrat vedno jokaš.
Ne. Jokam na koncu.
Zdaj si pa ti Darcy.
Zdaj si pa Elizabeth.
Zdaj si pa solata. -Iris, Melisa.
Pridi, zajtrk je.
Do osmih delam.
Bomo videli, kako bo danes.
Včeraj sem napolnil gorivo le petim avtomobilom.
Kaj bo zdaj?
Dvomim, da bodo zaprli.
Bom vprašal v garaži.
Ali pa v mestu.
Ne bomo lačni. Saj imamo zemljo.
Hej, pouk imaš, poseben pouk.
Daj mi jo. -Predstavo imaš.
Jo znaš ali ne?
-Znam.
Nehaj. -Ne.
Lahko še jaz?
Tako, ja.
Ne. -Daj še meni.
Ne. -Lila.
Še jaz bi. -Nehaj.
Nehaj. -Lila!
Kdo je na vrsti? Kdo je Margarita?
Dalia. -Izvoli.
Lila. -Ti si na vrsti.
Pusti me. -Rosa.
Ne, ti si na vrsti. -Pojdiva.
Ti si na vrsti.
Mila!
Punce, gremo.
Gremo v sobo.
Gremo.
Kdaj bomo lahko vse skupaj? -Nekoč.
Mi daš poljubček?
Adijo.
Tu imate domačo nalogo za čez poletje.
Če boste v dvomih, si pomagajte ali pa vprašajte starše.
Pridi še poleti. -Melisa, punčka moja,
poleti moraš početi druge, zabavne stvari.
Če hočeš, greš lahko z očetom na bencinsko in me pokličeš.
Za koga je to? -Za vse.
Pomerite jih in si izberite, kar vam je všeč.
Niso zaprli trgovine? -Ne, ni šans.
Ne? -Saj znese.
Predstava "Vojak in mladenka" se pričenja.
Vojak, vojak. Od kod si prišel?
Iz vojne, gospodična. Kaj hočete?
Ste med vojno videli mojega moža?
Ne spomnim se. Opišite mi ga.
Morala bi začeti šolo. -Ja, samo še to mi manjka.
Ja, nekateri bi rekli, da gre za divjaštvo,
ker so v mojem mestu samo še divjaki.
Do zdaj nisem opazila, kako so zrasle.
Vem, da jim tukaj ugaja, Rosa. Ampak nekoč bodo morale odleteti
in spoznati druge ljudi, doživeti druge izkušnje.
Ja, tudi ta čas bo prišel.
Vse ob svojem času.
Glede na vaš opis, je vaš mož mrtev.
Ne.
Ubit je bil v Valencii, v hiši zakoncev Genovese.
Bi mi spletla lase?
Moški in ženska sta imela dva cilja.
Prvi je bil, da Zemljo napolnita z življenjem.
Z veliko fantki in punčkami.
Tako je, z veliko fantki in punčkami.
Drugi cilj je vključeval
podrejanje zemlje,
skrb zanjo in njeno kultiviranje.
Na vse ostalo sta morala pozabiti in se združiti v svoji nalogi.
Tako sta ustvarila nov svet.
Jutri bo pa zgodba o čarobnem fižolu. -Prav.
Tvoja sestri je ta najljubša.
Lahko jutri naredimo cvetno ogrlico za Lis?
Seveda. Zelo jo bo vesela.
Je ona še lahko vesela? -Seveda, draga.
Si opravila?
Ja.
Izmučena sem.
Ne mene!
Notri.
Ne mene!
Nehaj!
Dalia!
Lila! -Kaj je narobe?
Pridita notri.
Melisa, pridi.
Mama, nekdo je tu. -Ja, zapri Lilo noter.
Zakaj? -Poglej, opraskala sem se.
Živjo! -Živjo.
Oprostite, bi mi lahko pomagali?
Kaj potrebujete?
Malce sem se izgubil.
Smem?
Ja.
Živjo. -Živjo.
Rad bi prišel do Firgasa.
Že več dni sem izgubljen.
Niste na pravi poti.
Ne? -Ne.
Oprostite.
Živjo. -Živjo.
Mi smo tukaj.
Bolj ali manj.
Bolj ali manj, ja. Nekje tukaj smo.
Firgas je pa... naravnost po tej poti.
Ja, a tu ne morete naprej, ker se cesta konča.
Konča se?
Ja, morali bi iti po poti, ki vodi do soteske,
to pa pomeni, da morate iti naokoli.
V redu. Hvala. -Ni za kaj.
Vas lahko prosim za vodo?
Seveda. -Hvala.
Pridite.
Prinesite mu brisačo.
To sem jaz naredila.
Zelo lepo je.
Hvala.
Iris.
Jaz sem Rafa.
Pa ti? -To je Margarita. Jaz sem Melisa.
Me veseli.
Kmalu bo padla noč. -Ja.
Hvala. -Ni za kaj.
Adijo.
Oče. -Živjo.
Oče! -Živjo.
Kdo si pa ti? -To je Rafa.
Izgubil sem se, vaša žena mi je pa pomagala.
Dala mi je malo vode. -Si lačen?
Lahko ostane na večerji? -Prosim?
Naj ostane. -Ja, naj ostane.
Prosim. -Si prepričana?
Ja. -Prosim.
V redu, vstopi. -Hvala.
Kar naprej. -Pridi.
Večerjal bo z nami, vem, da ti je všeč.
Ste se igrale? -Všeč mi je.
Videla sem kuščarja? -Kuščarja? Res?
Ja. -Vedno je isti.
Tisti od zadnjič? -Se mi zdi.
Malce so čudni, ne? -Najbrž ni bil isti.
Lahko jutri iščemo palice? -Prav.
To je star zemljevid.
Kaže, da so tu poti, a to so kozje steze.
Tu je nemogoče priti mimo. -Ampak...
Ne, ne tam. -Poti...
Kaže, da...
Na tvojem mestu bi šel po drugi poti, ki te pripelje do jase,
ki gre vzdolž pobočja.
A moral bi se vrniti povsem nazaj. -Ja. Tukaj naprej je nemogoče.
Pivo?
Lahko, hvala.
Aha, ti si!
Prasko imaš.
Te boli? -Na vrtu sem jo staknila.
Margarita.
Pridi pomagat.
Krožniki.
Potrebujemo več krožnikov. -Že grem.
Hvala.
Smem uporabiti kopalnico? -Prva vrata na levi.
Mama ti je naredila sendvič, ker je moški še vedno tu.
Greš?
Vse je bilo zelo okusno. -Deljen kruh je vedno boljši.
Bi poskusil moje krofe?
Ne.
Zakaj ne? -Ker so grozni.
Ni res, staršema so všeč.
Če so sveži. -Malce so že trdi.
A recept je tvoj, mami. -Tvoji so vedno pretrdi.
Prav, jih bom poskusil.
Kar izvoli. -Poskusi enega.
Je dober?
Kaj počneš? Študiraš?
Ja, učitelj bom. V drugem letniku sem.
Jaz bom pa kiparka. Mila mi je povedala.
Zunaj sem videl tvoje delo. Dobra si.
Morala bi imeti razstavo. -Nekoč jo bo res imela.
V Firgasu imaš prijatelje?
Iz Madrida so, a zdaj živijo tu.
Lahko te pospremimo do jase. -Ja, s kozo.
Pojasni mu.
Enkrat smo šle po tej poti do jase
in naletele na kozo.
Ujele smo jo... No, sledila nam je po poti.
Ker si ji dala jabolko. -Že tako nam je sledila.
Šele na pol poti nazaj sem ji ga dala.
Odpeljala sem jo v Irisino sobo.
Živali morajo ostati zunaj. Čas za posteljo, dekleta.
Samo še malo. -Ne, vse v posteljo.
Bi rad še kaj hrane za jutri? -Ne, ni treba.
Srečno pot, Rafa. Adijo. -Adijo.
Poslovite se. -Adijo, Rafa.
Adijo. -Adijo.
Pridi z mano.
Hvala. -Ni za kaj.
Srečno.
Semkaj.
Čudovito družino imate. -Ja.
Lepo jih je tu vzgajati, kajne?
Ja. Pomaga nam še učiteljica iz bližnje vasi.
To je zlata vredno.
No, ima dobre in slabe plati.
Bi rekel.
To ti lahko ponudim.
Ni postelja, a vsaj na trdem ne boš spal.
Že zgodaj se odpravi, sonce je neizprosno.
Hvala. -Srečno.
Kaj počneš tu?
To sem ti prinesla.
Videti si kot Darcy. Spominjaš me nanj.
Hvala.
Ali jutri odhajaš?
Rada bi šla s tabo.
Gospa!
Dobro jutro.
Bi se lahko okopal z mrzlo vodo preden grem?
Seveda. Na vrtu je cev.
Hvala.
Mi lahko prineseš barvne steklenice?
Steklenice? -Kot tiste zadnjič.
Saj jih imaš veliko.
Tiste so bile karamelne barve... Se jih spomniš?
Karamelne...
Emilio, še vedno ni odšel.
Hoče se okopati z vrtno cevjo.
No...
Ga bom zapeljal. -V redu.
Sem že pri koncu.
Tako.
Rosa.
Moram iti.
Takšen ne more naprej, poglej mu roko.
Ja.
Pomagala mu bom, nato pa lahko gre. -Ja, mora iti.
No,
srečno.
Adijo.
Adijo, oče. -Adijo.
Še malo.
Kaj počneš?
Ne poznaš pravil?
Takoj v sobo. In to v tišini.
Ne pozabi na steklenice! -Ja.
Samo še malo.
Ampak moraš jo zdraviti, prav?
Vaše hčere so se najbrž že večkrat zbodle.
Ja.
A če se rana ne okuži, boš v redu.
Melisa ve veliko o tem, kajne, mama?
Zakaj?
Vedno se igra s kaktusi in enkrat je...
Iris! Pojdi preverit, kaj je.
Malce te bo zapeklo.
Takoj se vrnem.
Melisa, nehaj.
Iris.
Iris!
Pridi sem.
Dalia.
Živjo.
Bi rad videl moje risbe?
Seveda.
Takoj domov!
To so strele.
Narisala sem jih, da Margarite ne bi bilo strah.
Da bi videla, da so samo črte.
To so kaktusovi cvetovi. Samo ponoči jih lahko vidiš.
To je Margarita.
To je drevo na dvorišču. Že odkar sem se rodila je ogromno.
To je Margarita. V vodenih barvah.
Zaradi vodenih barv je slika precej groba, poglej.
Oče...
In Lis.
A ta mi je bolj všeč.
Kdo je Lis?
Naša starejša sestra.
Lani je umrla.
Smem?
Koliko je bila stara?
Dve leti starejša od Iris.
MARGARITA - DVOJČICI IZOLIRANI
Moram iti.
Ta fant mi ni všeč.
Kam greš?
Zakaj si prišel sem? Zakaj?
Kam greš s tem? Daj mi to!
Kam greš s tem?
Kdo si? -Pa ti?
Čakaj!
Sranje!
Kaj naj zdaj?
Kaj bova zdaj?
Kaj bova?
-Počasi.
Pomiri se. -Kaj bova naredila?
Vse je imel pri sebi. -Razmisliva.
Kaj bova zdaj?
Kaj bova? -Razmisliti morava.
Si videl?
Vsa imena je imel. Vsa.
Tišje. -Vse ima pri sebi.
In ne vem, zakaj.
Zakaj je tu? Zakaj? -Pomiri se.
Zakaj je bil tam notri? Zakaj?
Izvlekla se bova.
Če ne bi prišel, kaj bi se zgodilo?
Veš, da je ukradel mojo risbo Lis?
Mama je bila z Margarito. -Ja, lopov je.
A zakaj nas je opeharil?
Lahko bi nas poškodoval... -Ja, vem!
Ali ni storil že dovolj? Prinesi vedro.
Ti lahko nekaj povem?
Seveda.
Hotela sem iti z njim.
A sem se ustrašila in odšla.
Ljudje včasih niso takšni, kot se zdijo.
A do njega smo bili prijazni.
Nahranili smo ga...
Pozdravila si mu... -Ja, res ga je škoda, ampak...
Nikomur ne moreš zaupati, tako pač je.
Vedela sem, da je zloben.
Česa ne razumeš? Nevaren je.
Zapri okno, prosim.
Spravi ga ven iz moje sobe. Pokliči policijo!
Ne razumeš. Ne vidiš, v kakšnem stanju je?
Mar ne vidiš?
Poklical bo policijo, jaz bom šel pa v zapor.
A samo ščitil si mamo. Povej jim po resnici.
Po resnici... Po kakšni resnici že?
Kakšni resnici?
Vodo.
Kdo si?
Kdo še ve, da si tu?
Vodo.
-Odgovori mi.
Nihče.
Vodo.
Ne sme oditi.
IDENTIČNI DVOJČICI UGRABLJENI
POLICIJA MOLČI O TRGOVINI Z OTROKI NA MALORKI
IZGINOTJE NEKAJ MESECEV STARE DEKLICE V ELCHU
BRAT SE TRUDI, DA PRIMERA O IZGINULEM DOJENČKU
PRED 18 LETI NE ZAPREJO
...zelo so zrele.
Če te babica zasači, ti jih bo nasula.
Tako, ja. Dobro.
Ti tudi.
Imata radi očka? -Ja.
Zelo? -Ja.
Katera hoče, da jo nosim?
Mene tudi, očka!
Do sem mi je še uspelo priti.
Ti tudi pojdi tja. Bomo pozneje spet, prav?
Hladilnik še vedno pušča.
Ja? Danes pride transformator.
Se vidiva pozneje, prav?
Vse bo v redu.
Adijo.
Mama, lahko pokličem Milo?
Seveda, kadarkoli hočeš.
A ne vem, če je zdaj pravi čas, ker je na dopustu.
Rekla mi je, da jo lahko kadarkoli pokličem.
Zakaj bi jo pa klicala? Da bi kaj izvedela,
ali ker te zanima, kako je?
Ne vem. Rada bi jo poklicala
in se malo pogovarjala.
Zaskrbljena si, kajne?
Saj veš, da se lahko kadarkoli pogovoriš z mano?
Nihče na tem svetu te ne ljubi, razume
in ščiti tako kot tvoja družina. Saj to veš, kajne?
Najprej bo okreval, nato pa lahko gre.
Se spomniš, ko si bila majhna in sem te vprašala,
kdo te ima najraje na svetu? Se spomniš, kaj si rekla?
Žaba. -Žaba.
Očka! -Očka!
Ustavi se, s tabo greva!
Očka!
Hitreje!
Očka!
Hitreje! -Letimo!
Očka!
Hitreje!
Še malo, očka. -Še malo.
Samo še malo.
Pridita. -Se lahko jutri dlje časa peljemo?
Zakaj čolni ne potonejo?
Ker so votli.
Ali mi tudi ne potonemo? -Tudi ne.
Zakaj?
Ker si polna zraka kot balon.
A če smo kot baloni, lahko potem tudi letimo?
Lahko bi obiskali Lis.
Seveda.
Obleci si pižamo.
Ti pa pridi ven. -Samo še malo.
Si ti Lisin brat?
Ja.
Moja starša nista njena starša?
Ne.
Hočem, da moja mama ve resnico.
Pomagaj mi.
Kaj pa jaz?
Pomagaj mi...
Prosim.
Mama.
Mama, oče.
Kaj je narobe? -Ne vem. Rafa.
Pojdi v posteljo, takoj pridem.
Spravi me od tod, prosim.
Želela bi si imeti sina.
Emilio tudi. Tega ne bo rekel, a vem, da si želi enako.
Spomnim se, ko sta se dvojčici rodili.
Emilio je v vsaki roki imel dojenčico,
in mislila sva, da sta fantka.
Dober oče je. Vedno mi je pomagal.
Z dvema novorojenčkoma
in tremi majhnimi punčkami je bilo vse zelo zapleteno.
Veliko je bilo truda in odrekanja.
A na tem svetu ni nič boljšega od tega.
Ne bi smel priti.
Dobro nam je šlo.
Si žalostna? -Ne.
Te je strah? -Česa?
Ne vem.
Ne vem, kaj mi je,
a ni mi všeč, da mora biti Rafa
sam v svoji spalnici. Žal mi je zanj.
Vem, da nam je lagal in prizadel mamo,
ampak...
Si bila pri njemu? Videla sem te vstopiti.
Iris,
v redu je.
Ko je žaba začela smrčati
Je prišla muha in jo utišala
Muha je šla k žabi, ki je sedela
In prepevala pod vodo
Ko je muha začela peti
je prišel pajek in jo utišal
Pajek je šel k muhi, muha je šla k sedeči žabi
Ko sta Lila in Dalia nehali peti
Sta morali iti v posteljo
Gremo, čas je za spanje.
Iris, ne boš nič jedla?
Trebuh me boli.
In takrat
je samo Noe vedel, da prihaja vesoljni potop.
Drugi so ga opozarjali,
"Noe, če hočeš rešiti sebe in družino,
moraš zgraditi velikansko ladjo."
In tako jo je začel graditi.
Leta in leta jo je gradil.
Nekega dne je začelo deževati.
"Hitro, hitro", je velel svoji družini,
svojim sinovom in hčeram.
Iris.
Iris, odpri.
Iris.
Emilio.
Iris!
Mojbog!
Kaj pa počneš? Takoj ven iz avta!
Ven iz avta!
Sedi!
Iris!
Kje je? -Kako si lahko šla iskat Milo?
Kje je? -Ni ga več!
Nemogoče, bil je zvezan! Kje je?
Tu je bil! Umiral je!
Ne! -Takoj pojdi v sobo!
Dovolj!
Odšel je! Videla sem ga.
Z nami je večerjal,
nato nas je pa oropal.
Ko sem prišel domov je bil na dovozu.
Videl sem ga udariti Roso in...
Napačno sem se odzval.
Ne morem verjeti, da je tu prišlo do tega.
Tu se nikoli nič ne zgodi. -Ja.
Mogoče imata pa prav, ne smemo biti preveč zaupljivi.
Zadnji dnevi tu so bili grozni. -Ja.
Dekleta so zelo vznemirjena.
Mila, hvala za vse.
Žal mi je. Te pospremim.
Spočijta si in poskrbita za dekleta.
Če bosta karkoli potrebovala, mi samo javita.
Melisa, pridi. Greva.
Nimate tesnil? -Če jih ni tam, potem ne.
To je transformator iz 125 v 220? -Ja.
POŠTA
Tako. -Bolje.
Tako.
Živjo. -Mila.
Moja draga punčica, kako si?
Živjo, Mila. -Kako si? Živjo, Rosa.
Kako si? -Odlično. Ti?
Odlično. Kaj je pa to? Čudovito je.
Ti je všeč? -Bi vino?
Z veseljem. -Poglej to.
Ja, prosim. -Mila.
Lepo diši. Kako si, Emilio? -Dobro.
Prebrala sem knjigo.
Ti je bila všeč? -Ja, zelo.
Klobasica? -Lahko.
Klobasica?
Bi malo mesa?
Si prepričana?
Dober dan.
MEDIATRANSLATIONS