Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Most már elveheted.
- Friss? - Igen.
Eladó a banán, az alma...
Kérsz egy szál virágot, kislány?
Épp most van szezonja.
- A narancsok... - Jó.
- ...és az alma. - Köszönöm szépen!
- Apa, ezt adta nekem. - Adta? - Igen.
- Milyen kedves hölgy, ugye? - Igazán barátságos volt.
Egyszer majd az összes nővérünk eljöhet.
Majd egyszer.
Furcsa, hogy még mindig nem értek vissza.
Iris, elmegyek megkeresni őket.
- Vacsorázzunk meg? - Igen, egyetek csak!
Lis!
Lis! Mi történt?
Lis!
Lis! Lis!
Menjetek! Félre az útból! Tűnés a szobátokba!
Lis!
Óvatosan! Óvatosan!
Finoman!
Kórházba kellett volna vinnünk.
- Elvihettük volna. - Tarts ki, Lis!
Tarts ki!
Mi baja van Lisnek?
Nem tudom.
HÁZ A KAKTUSZOK KÖZÖTT
- Lila, Dalia, lejárt az idő! - Mindjárt!
Majd megmutatjuk nekik!
Gyerünk!
Lila a felső és Dalia az alsó!
Honnan tudtad?
- Láttad a szeplőimet. - Nem.
Akkor?
- Mágikus erővel bírok. - Kamuzol!
Margarita vagyok!
Hahó!
- Hol volt? - A fürdőszobában.
Enélkül nem lehetsz Margarita.
A varázskarkötőt sosem szabad levenni, ugye?
Ti, lányok, nem vagytok egyformák. Mindketten egyediek vagytok.
- Gyere, Dalia! - Nyomás, reggeli!
"Az egyetlen csinos lány a teremben az, akivel te táncolsz."
"Ó! A legszebb teremtés,
akit életemben láttam!"
"Mr. Darcy pedig továbbsétált..."
A legjobb résznél jársz?
- Melyiknél? - Amikor Lydia elmegy.
Az nem a legjobb rész.
- De igen, mert ott mindig sírsz. - Nem is! Csak a végén szoktam.
Most már Darcy vagy.
Most pedig Elizabeth.
- És most egy saláta. - Iris, Melisa!
Gyere reggelizni!
Nyolcig tart a a műszakom.
Meglátjuk, hogy alakul.
Tegnap négy-öt autót megtankoltam, kamiont viszont egyet sem.
Mi lesz ebből?
Nem hinném, hogy bezárnak.
Megkérdezem a garázsban.
Vagy a városban.
Nem fogunk éhezni. Van földünk.
Hé, órád van? Különórád!
- Add vissza a könyvet! - Előadásod lesz. Tudod vagy sem?
- Tudod vagy sem? - Tudom.
- Állj! - Nem.
Csinálhatom én?
Ez az!
- Nem. - Hagyd, majd én!
- Nem. - Lila! - Majd én! - Állj!
- Elég! - Lila! Lila, Lila...
- Ma ki a soros? Ki lesz Margarita? - Dalia. - Rajta!
- Lila! - Te jössz. - Hagyj békén!
- Rosa! - Nem, te jössz!
- Menjünk! - Te jössz!
Mila!
Induljunk! Gyerünk, lányok!
Be a szobába! Indulás!
Menj!
- Mikor leszünk mindnyájan együtt? - Majd egyszer.
Adsz nekem egy puszit?
Szia!
Tessék, a házi feladat a nyárra!
Ha elakadnátok, segítsetek egymásnak,
vagy kérdezzétek meg anyát vagy apát!
- Nyáron is gyere el hozzánk! - Melisa, kislányom!
Nyáron szórakozni kell. Csinálj valami mást!
Ha szeretnéd, menj át apáddal a benzinkútra, és onnan hívj fel!
- Ez kié? - Mindenkié. Próbáld csak fel!
Válaszd ki, amelyik a legjobban illik hozzád!
- Nem zárták be a boltot? - Nem, dehogyis.
- Nem? - Majd megoldjuk...
A színdarab címe: "A katona és a kisasszony"!
Katona, katona, honnan jöttél, mondd?
A háborúból, kisasszony. Mit óhajtasz?
Nem láttad a férjemet a háborúban?
Nem emlékszem. Mondd el, milyen volt!
- El kéne kezdened iskolába járni. - Igen, épp erre lenne szükségem.
Igen, egyesek szerint ez itt civilizálatlanság és barbárság,
miközben csupa civilizálatlan és barbár népség lakik a városban.
Eddig fel sem tűnt, hogy mennyire megnőttek!
Tudom, hogy jó dolguk van itt, Rosa,
de egy nap muszáj lesz elhagyniuk a családi fészket,
hogy másokkal is találkozzanak és tapasztalatokat szerezzenek.
Igen, egyszer majd eljön az az idő is.
De mindent a maga idejében.
- A leírásod alapján a férjed már halott lehet. - Nem!
Valenciában halt meg, a Genovese-házban!
Befonod a hajam?
A férfiaknak és a nőknek két dolguk van.
A legfőbb feladatuk, hogy benépesítsék élettel a Földet.
Sok kis fiúcskával és leánykával.
Pontosan, sok kis fiúcskával és leánykával.
A másik feladatuk pedig az,
hogy hasznukra fordítsák a földet,
óvják meg azt és termesszenek benne.
Minden egyebet hátra kell hagyniuk, és egységesen vállalni a küldetést.
Így teremtve meg egy új világot.
Holnap: a varázsbabok!
- Igen. - Az a húgod kedvence.
- Holnap készíthetünk virágfüzért Lisnek? - Persze. Nagyon boldog lesz.
- Lehet ő még egyáltalán boldog? - Igen, szívem.
Elaludtak?
Igen.
Elfáradtam.
Az a valaki, akire olyan régen vártam,
Egy gazdátlan álom, amely végre az enyém lett.
A fény a sötétben, a hajnali melegség.
Minden és semmi, ilyennek látlak én.
Pontosan az vagy, akiben nem tévedhetek.
A hangod, amikor beszélsz, erről árulkodik.
Éppen ez vagy, minden nő közül pont az,
Akire oly rég vártam! És végre eljöttél hozzám.
Az a lány, aki rám tekint,
Az a lány, aki talán...
Az a száj, ami megtalál,
Az a mosoly, amire vártam.
Az a bájos arc,
Az a nőies alak.
Az a lány, aki rám tekint.
Ne rám!
A lány, akiről álmodtam.
Belül is!
A lány, aki rám tekint.
Ne engem!
Az a lány, talán...
Az a száj, ami megtalál,
Az a mosoly, amire vártam.
Az a bájos arc,
Az a nőies alak...
Ne! Elég!
Az a lány, aki rám tekint.
A lány, akiről álmodtam.
Jöjj el hozzám! Látni vágylak!
És úgy szeretnélek, ahogyan kell.
Érezlek legbelül, oly rég és rég.
Azt kívánom...
Dalia!
- Lila! - Mi a baj?
Befelé!
Melisa, gyere!
- Anya, van ott valaki. - Igen. Zárd be Lilát!
- Miért? - Nézd csak, megsérültem!
- Halló! - Üdv!
Elnézést, tudna nekem segíteni, kérem?
Mi a probléma?
Azt hiszem, eltévedtem.
Szabad?
Tessék!
- Üdv! - Üdv!
Firgasba szeretnék eljutni.
- Napok óta gyaloglok, talán eltévedtem. - Nem erre kell mennie.
- Nem? - Nem.
Elnézést!
- Szia! - Üdv!
Itt vagyunk?
- Körülbelül itt, nem? - Nagyjából, igen. Errefelé vagyunk.
Firgas viszont egyenesen ebben az irányban.
Igen, de arra nem mehet, mert le van zárva az út.
- Le van zárva? - Igen, a mellékutakon kellene haladnia,
ott, azokon, amik egy szakadékhoz vezetnek, és akkor túl hosszú lenne a kerülőút.
- Oké. Köszönöm! - Szívesen.
Kérhetek egy kis vizet?
- Természetesen. - Köszönöm! -Jöjjön!
Hozz neki egy törülközőt!
Én készítettem.
Nagyon szép.
Köszönöm!
Iris.
Rafa vagyok.
- És te? - Ő Margarita. Én pedig Melisa vagyok.
Örvendek!
- Hamarosan besötétedik. - Igen.
- Köszönöm! - Szívesen.
Viszlát!
- Helló! - Apa!
- Helló!
- Hát maga kicsoda? - Ő Rafa.
A nevem Rafa. Eltévedtem, és a felesége segített.
- Adott nekem vizet. - Nem éhes?
- Maradhatna vacsorára. - Hadd maradjon vacsorára, kérlek!
- Hadd maradjon! - Igen! Kérlek! - Légyszi!
- Maradjon? - Igen. - Kérlek!
- Akkor hát kerüljön beljebb! - Köszönöm!
- Rajta! - Jöjjön!
- Velünk vacsorázik. Tudom, hogy tetszik... - Sokat játszottál?
Tetszik.
- Láttam egy gyíkot. - Egy gyíkot? Tényleg?
- Igen. - Mindig ugyanaz.
- Amit a múltkor is láttál? - Azt hiszem.
- Kicsit más volt, nem? - Biztosan nem ugyanaz volt.
- Holnap keresünk botokat? - Persze. - Régi ez a térkép.
Erre vannak ugyan ösvények, de azok csak kecskéknek valók.
- Erre lehetetlen menni, mert szurdokos. - De...
- Nem, nem arra. - Az ösvények... - Azok...
Nézze, én errefelé kerülnék,
mert akkor ide érnék ki, a tisztásra,
ami a szikla szélén van.
- De akkor egészen vissza kell mennem. - Igen, de erre lehetetlen átjutni.
Sört?
Köszönöm, elfogadom.
Szóval te vagy az?
Megsérültél.
- Fáj? - A kertben történt.
Margarita! Gyere segíteni!
A tányérokat!
- Ennél több tányér kell. - Hozok!
Köszönöm!
- Használhatnám a mosdót? - Balra az első ajtó.
Anya szendvicset készített, mert még mindig itt van az a férfi.
Cseréljünk?
- Finom volt. - A közös kenyér mindig finomabb.
- Megkóstolja a fánkot? - Nem.
- Miért nem? - Mert borzalmas.
Ez nem igaz. Anya és apa szereti.
- Amikor frissen veszem ki a tepsiből. - Kicsit kemény lett.
- De anya, ez a te recepted. - A tiéd akkor is keményre sikerül.
Rendben, megkóstolom.
- Falja be! - Kóstolja meg!
- Ízlik? - Mivel foglalkozik? Diák?
Tanárnak készülök. Másodéves vagyok.
Én szobrász leszek. Mila mondta.
Láttam a kinti szobrot. Nagyon jó.
- Ki kéne állítani. - Egy nap majd ki fogja.
Vannak barátai Firgasban?
Madridiak, de most már ott élnek.
- Elkísérhetjük a tisztásig. - Igen, egy kecskével.
Magyarázd el neki!
Egyszer végigjártuk az ösvényt a tisztásig, és talákoztunk egy kecskével.
Befogtuk, és követett minket az ösvényen.
- Mert adtatok neki egy almát. - De már azelőtt is követett.
Kábé félúton adtam neki.
De igen, bevezettem Iris szobájába.
Az állatoknak kint van a helyük. Lányok, nyomás az ágyba!
- Még egy kicsit! - Nem, mindenki lefekszik.
- Kér valami ennivalót holnapra? - Nem szükséges, köszönöm!
- Jó utat, Rafa! Viszlát! - Viszlát!
- Köszönjetek el! - Viszlát, Rafa!
- Viszlát! - Viszlát! Elkísérem, jó?
- Köszönöm! - Szívesen.
Sok sikert!
Erre!
- Klassz családja van. - Igen.
Jó itt nevelni őket, igaz?
Igen. Egy tanár a városból besegít nekünk.
Ez nagyon szép.
Megvan a jó és a rossz oldala is.
- El tudom képzelni. - Ezt tudom felajánlani.
Nem egy igazi ágy, de legalább nem kell a földön aludnia.
Hajnalban induljon! Utána már erősen tűz a nap.
- Köszönöm! - Sok sikert!
Mit keresel itt?
Ezt hoztam.
Hasonlítasz Darcyra. Rá emlékeztetsz.
Köszönöm.
Holnap elmész?
Veled akarok menni.
Hölgyem!
Hölgyem?
Jó reggelt!
Esetleg indulás előtt megmosakodhatnék hideg vízzel?
Igen, persze. Ott van a kerti slag.
Köszönöm!
Hozol nekem színes üveget?
- Üveget? - Igen, mint amit a múltkor hoztál.
Mindenféle van már.
De azt a karamella színűt. Emlékszel?
Karamella, karamella...
Emilio, a fiatalember még mindig nem indult el.
A kerti csapnál szeretne megmosakodni.
Hát...
- elviszem kocsival. - Jó, rendben.
Megvan, megvan.
Kész.
Rosa!
Indulnom kell.
De így nem utazhat. Nézz csak rá!
Igaz.
- Hadd lássam el, és azután indulhat. - Igen, muszáj mennie.
Nos...
akkor sok szerencsét!
Viszlát!
- Szia, apa! - Viszlát!
Ez az.
Te meg mégis mit művelsz, mi?
Talán nem ismered a szabályokat?
Tűnés a szobádba! Egy pisszenést se halljak!
- Ne felejtsd el az üvegeket! - Persze.
Mindjárt kész.
De kezelnie kell, rendben?
- Biztosan sokszor szúrták már meg a lányait azok a kaktuszok. - Igen.
De ha nem fertőződik el, akkor rendben lesz.
Melisát már százszor megszúrta, ugye, anya?
- Miért? - Melisa folyton a kaktuszok között játszik,
- és egyszer... - Iris! Menj ki és nézd meg, mi van!
Ez egy kicsit csípni fog.
Elnézést, mindjárt jövök!
Melisa, hagyd abba!
Iris!
Gyere ide!
Dalia!
Helló!
Megnézed a rajzaimat?
Persze.
Be a házba, most!
Ez fényjáték.
Azért készítettem, hogy Margarita ne féljen.
Hogy lássa, hogy csak vonalak.
Ezek itt kaktuszvirágok, amik csak éjjel virágzanak.
Ő pedig Margarita.
Ez a fa az udvarban már születésem óta ilyen magas.
Ő megint Margarita. Ezt vízfestékkel készítettem.
Vízzel átmentem rajta, és nézd, milyen érdes lett!
Apa...
és Lis.
De nekem ez tetszik a legjobban.
Ki az a Lis?
A nővérünk.
Tavaly halt meg.
Szabad?
Hány éves volt?
Két évvel idősebb, mint Iris.
MARGARITA - IKREK! IZOLÁCIÓ
Mennem kell.
Nem kedvelem ezt a fiút.
Hová mész?
Miért jöttél ide? Miért?
Azt meg hová viszed? Add csak ide! Mégis hová viszed?
- Ki vagy te? - És te?
Várj!
A fenébe, a fenébe!
A francba!
És most?
Mit csináljunk?
Most mit csináljunk?
Mit csináljunk?
- Mihez kezdjünk? - Maradj csendben!
- Higgadj már le! - Mit fogunk csinálni?
- Ott volt minden. - Gondolkozzunk!
Mihez kezdjünk?
- Mit fogunk csinálni? - Gondolkozunk.
Te is láttad? Láttad, ugye?
Az összes név! Az összes!
- Nyugi, nyugi... - Ott voltak mindannyian!
Fogalmam sincs, miért.
- Miért van itt? Miért? - Semmi baj, nyugalom.
Ott volt bent, de miért?
Megoldjuk. Jól van, jól van.
Mi lett volna, ha nem érsz vissza?
Tudtad, hogy elvett egy rajzot Lisről?
- Anya Margaritával volt. - Igen, ő egy tolvaj.
De miért vert át minket?
- Bánthatott volna minket... - Igen!
De nem volt elég, amit művelt? Hozz egy vödröt!
Elmondhatok valamit?
Persze.
Arra kértem őt, hogy vigyen magával.
De aztán megijedtem és elszaladtam.
Néha az emberek nem azok, akiknek mutatják magukat.
De mi kedvesen bántunk vele.
Megetettük.
- Elláttad a... - Persze, persze. Szomorú...
de senkiben sem lehet megbízni. Így megy ez.
Én tudtam, hogy ő gonosz.
Mit nem értesz? Veszélyes.
Csukd be az ablakot, légy szíves!
Vigyétek ki a szobámból! Majd a rendőrők börtönbe zárják!
Nem, te ezt nem érted. Látod, milyen állapotban van? Nem látod?
Hát nem látod?
Ő hívhatná ki a rendőrséget, és akkor én mennék börtönbe.
De csak anyát akartad megvédeni. Mondd el nekik az igazat!
Az igazat... Miféle igazat? Mit?
Miféle igazat...
Vizet...
Ki vagy te?
Ki más tudja még, hogy itt vagy?
Vizet...
- Vizet! - Válaszolj!
Senki.
Vizet...
Nem engedhetjük el.
ELRABOLTAK EGY IKERPÁRT
A RENDŐRSÉG HALLGAT A MALLORCAI GYERMEKRABLÁSOKRÓL
PÁR HÓNAPOS KISLÁNYT RABOLTAK EL ELCHÉBEN
A TESTVÉRE AZÉRT HARCOL, HOGY NE ZÁRJÁK LE
A 18 ÉVE ELTŰNT CSECSEMŐ ÜGYÉT
Annyira finom!
Ha megjön a nagyi, ellátja a bajod!
Így-így!
- Téged is. Szereted apát? - Igen.
- Nagyon? - Igen.
Kit vigyek a hátamon?
Apa, engem is!
Idáig cipeltelek.
Huppanj le ide! Talán később, jó?
- Még mindig folyik a hűtő. - Igen? Ma jön meg a transzformátor.
Később találkozunk, jó?
Minden rendben lesz.
Sziasztok!
Anya, felhívhatom Milát?
Persze, amikor csak szeretnéd.
De nem tudom, hogy illik-e szünidőben zavarni.
Azt mondta, bármikor felhívhatom.
Miért akarod felhívni? Hogy kideríts valamit, vagy hogy megtudd, hogy van?
Nem is tudom. Csak úgy felhívnám,
és beszélgetnék vele.
Aggódsz, szívem, igaz?
Ugye tudod, hogy velem bármikor beszélhetsz?
Az égvilágon senki sem szeret vagy ért meg téged úgy,
ahogy a családod. Ugye, tudod?
Ellátom a sérüléseit, és már mehet is.
Emlékszel, amikor kicsi voltál, én pedig megkérdeztem,
hogy ki szeret téged a legjobban a világon? Emlékszel, hogy mit feleltél?
- A béka. - A béka.
- Apa! - Apa!
Apa, állj meg, beugrunk!
Apa, apa!
Apa!
Gyorsabban!
Apa!
- Gyorsabban! - Repülünk!
Apa!
Gyorsabban!
- Még egy kicsit, apa! - Még!
Csak egy kicsit!
- Gyertek! - Holnap tovább is mehetünk?
Miért tudnak lebegni a hajók?
Mert belül üregesek.
- Mi is tudunk lebegni? - Persze.
Miért?
Mert tele vagy levegővel, mint a lufi!
Ha olyan vagyok, mint a lufi, akkor repülhetek is?
Elmehetnénk Lishez.
Persze.
Most viszont indulj, vedd fel a pizsamádat!
- És te is! Kiszállás! - Még egy kicsit.
Te vagy Lis testvére?
Igen.
Az én szüleim nem az ő szülei?
Nem.
El akarom mondani az édesanyámnak.
Segíts nekem!
És én?
Segíts...
kérlek!
Anya!
Anya! Apa!
- Mi a baj? - Nem tudom. Rafa.
Nyomás lefeküdni! Mindjárt megyek.
Hadd menjek el, kérlek!
Szerettem volna, ha fiam születik.
Emilio is. Sosem tette szóvá, de tudom, hogy arra vágyott.
Emlékszem, amikor megjöttek az ikrek.
Emilio mindkét karján volt egy csecsemő,
és azt hittük, hogy fiúk.
Ő jó apa. Mindenben támogatott engem.
Egyszerre két csecsemővel
és három lánnyal minden olyan bonyolulttá vált.
Hatalmas erőfeszítéssel és lemondással jár.
De nincs ennél szebb dolog a világon.
Nem kellett volna idejönnöd.
Jól megvoltunk itt.
- Szomorú vagy? - Nem.
- Félsz? - Mitől félnék?
Nem tudom.
Nem tudom, mi van velem.
Nem örülök, hogy itt van Rafa,
a hálószobában, egyedül. Sajnálom őt.
Tudom, hogy becsapott minket, és bántotta anyát,
de...
Megnézted őt? Láttam, amikor bemásztál.
Iris...
ő jól van.
Amikor a béka kuruttyolni kezdett,
arra járt a légy, és lecsendesítette.
Ó, az a légy a békához szállt,
aki a víz alatt ült, és fújta a dalát.
Amikor a légy is rágyújtott a nótára,
arra járt a pók, hogy elnémította.
Pók ment a légyhez, légy a békához, ami ott gubbasztott...
Ha Lila és Dalia befejezték az éneklést...
azon nyomban le kell feküdniük!
Gyerünk, ágyba!
Iris!
Iris, te nem eszel?
Fáj a hasam.
És az egész Földön egyedül Noé tudta, hogy közeledik a vízözön.
Így figyelmeztették őt:
Noé, ha meg akarod menteni magadat és a családodat,
akkor bárkát kell építened.
Ezért bárkát épített.
Sok-sok éven át dolgozott rajta.
Aztán egy nap zuhogni kezdett az eső.
"Igyekezz, igyekezz!" Szaladt, hogy figyelmeztesse a családját,
a fiait és a lányait.
Iris!
Iris, nyisd ki!
Iris!
Emilio!
Iris!
Úristen!
Mit tettél? Szállj ki a kocsiból!
Ki a kocsiból!
Befelé!
Iris!
- Hol van? Hol van? - Hogy mehettél el Milához?
- Hol van? - Elment, elment!
Az lehetetlen! Meg volt kötözve! Hol van?
Hol van? Itt volt, haldoklott!
- Nem, nem! - A szobádba! Vége van! - Elég!
Elment! Láttam.
Itt vacsorázott velünk,
aztán kirabolt minket.
Amikor hazaértem, épp az ösvényen állt.
Láttam, amint megütötte Rosát...
és túl hevesen reagáltam.
Nem hiszem el, hogy itt ilyesmi megtörténhet!
- Itt sosem történik semmi. - Nem.
De talán igazad van, és nem kéne megbíznunk másokban.
- Rettenetes napokat éltünk át. - Igen.
És a lányok teljesen ki vannak borulva.
Nos, Mila, mindent köszönünk!
Sajnálom! Gyere, kikísérlek!
Pihenjetek és vigyázzatok a lányokra!
Ha bármire szükségetek van, csak szóljatok!
Melisa, gyere, induljunk!
- Nincs tömítőgyűrűje? - Ha ott nincs, akkor nincs.
- Ez az a transzformátor? 125-öt vált 220-ra? - Igen.
POSTA
- Tessék! - Így jó.
Tessék!
- Szia! - Mila!
Drága kislányom, hogy vagy? Gyönyörű!
- Helló, Mila! - Hogy vagy, kislány? Szia, Rosa!
- Hogy vagy? - Remekül, és te? - Én is.
- Egyébként mi ez? Nagyon szép. - Tetszik? - Bort?
- Kérek! - Ezt nézd! - Igen, kérlek! - Mila!
- Jó az illata. Hogy vagy, Emilio? - Elvagyok.
Befejeztem a könyvet.
- Tetszett? - Igen, nagyon tetszett.
- Kolbászt? - Köszönöm!
Kolbászt?
Kérsz húst?
Biztos?
Jó napot!
rendezte