Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫מוכן?‬ ‫-לא.‬
‫- NETFLIX מציגה -‬
‫מוכן?‬ ‫-כן.‬
‫טוב. האסטרונום השווייצרי‬ ‫שגילה את החומר האפל היה…‬
‫פררו רושה.‬
‫לא.‬
‫זה בלתי אפשרי.‬
‫אמרת שזה יהיה המקצוע הכי קל, וזה לא.‬
‫נרשמת לקורס הזה רק בגלל‬ ‫שהחתיכה ההיא רצתה להירשם אליו.‬
‫טוב, תשכחי מהמבחנים.‬
‫אני מתופף בלהקה, ואת אומנית מעולה.‬
‫תראי את זה.‬
‫מחכה לך עתיד מזהיר, נאט.‬
‫עוד לא.‬
‫לכן אני צריכה לסיים בהצטיינות,‬
‫כדי שאוכל למצוא עבודה באל־איי,‬
‫ולהרשים את הבוסים שלי,‬ ‫כדי שאוכל לעשות סרטים בעצמי.‬
‫זה מה שאני רוצה לעשות.‬ ‫-ואת תעשי את זה.‬
‫כי יש לך תוכנית חומש.‬
‫כי מי ששוכח להתכונן…‬ ‫-נכשל.‬
‫בדיוק.‬ ‫-לחיות, לאהוב, לצחוק.‬
‫זה ״לחיות, לצחוק, לאהוב״.‬ ‫-לחיות, לצחוק, לאהוב.‬
‫גייב, זה חשוב.‬
‫אנחנו מכינים את עצמנו לעתיד שלנו.‬
‫טוב, בסדר.‬
‫את תדאגי לעתיד, ואני להווה. בואי.‬
‫לחיים.‬
‫לחיי מה?‬
‫קודם תשתי, ואז אגיד לך.‬
‫הלהקה שלי סוף סוף‬ ‫מצאה ספונסר לסיבוב הופעות.‬
‫הלהקה מצאה ספונסר ל…‬
‫אלוהים!‬
‫שיט, סליחה.‬
‫את רואה? זהו בדיוק. נאט,‬
‫אנחנו מסיימים את הלימודים,‬ ‫ואת תעברי, ואני אעבור,‬
‫ואת לא קולטת‬ ‫שתוכנית החומש שלך כבר בעיצומה.‬
‫הרגע הזה יגיע רק פעם אחת.‬
‫הרגע הזה.‬
‫הרגע הזה?‬
‫אז מה אתה מציע שנעשה‬ ‫כדי ללכוד את הרגע הזה?‬
‫זה מטורף.‬
‫לגמרי.‬
‫אנחנו רק ידידים.‬
‫ידידים טובים.‬
‫כן.‬ ‫-טובים מאוד.‬
‫ואנחנו כאלה שונים.‬
‫אנחנו הכי שונים שיש.‬
‫כאילו…‬
‫אין בינינו משיכה בכלל.‬
‫באמת.‬
‫זה לא נכון.‬
‫גייב?‬
‫נאט?‬
‫רק תבטיח לי…‬
‫מה?‬ ‫-תבטיח לי שלא נעשה מזה עניין.‬
‫מה כבר יכול להשתנות?‬
‫- אוניברסיטת טקסס‬ ‫אוסטין -‬
‫- מזל טוב לבוגרים -‬
‫היי!‬
‫היי, בייבי!‬
‫״בייבי״? מה?‬
‫טוב…‬ ‫-אכפת לך? לך מפה.‬
‫הזמנת אותי למסיבה הזאת!‬
‫סליחה.‬
‫תמיד אומרים לא לטעום את הפונץ׳…‬
‫היי, זאת אני.‬
‫היי, אתן מתכוונות לסיים בקרוב?‬
‫אתה בן. תעשה בחוץ.‬
‫תמצא פתרון.‬
‫היי. מה שלומך?‬
‫לא ככה חשבתי שאבלה את סיום הלימודים.‬
‫טוב, אז…‬
‫זה למקרה שזה בגלל הסושי מהפיצוצייה.‬
‫טוב.‬
‫וקניתי לך גם…‬
‫את זה…‬
‫- בדיקת היריון -‬
‫למקרה שזה…‬
‫לא.‬
‫שמנו קונדום, קארה.‬ ‫-אני יודעת. רק ליתר ביטחון.‬
‫אין מצב שאני בהיריון. זה לא בתוכנית שלנו.‬ ‫אנחנו נוסעות לאל־איי.‬
‫ואם אני כן?‬
‫לא!‬
‫תראי את הצד החיובי.‬
‫את לא.‬
‫סליחה שאמרתי ״חיובי״.‬
‫שתיים באותו זמן?‬ ‫-כן.‬
‫ליתר ביטחון, למקרה שאחת תקולה.‬
‫טוב. אני עושה. אל תסתכלי.‬
‫זהו.‬
‫טוב.‬
‫שמתי טיימר לשתי דקות.‬
‫זה מפחיד. אלוהים.‬
‫בחייך, זה בסדר. את בסדר.‬
‫זה יעבור. יש לנו תוכניות לאל־איי, נכון?‬
‫נשימה עמוקה.‬
‫יותר טוב לדעת. את יודעת?‬
‫אלוהים!‬
‫כמה זמן?‬ ‫-עוד מעט.‬
‫הכול יהיה בסדר.‬
‫- עצור -‬
‫כן. טוב.‬
‫לעשות את זה?‬ ‫-כן.‬
‫מה זה מראה?‬
‫אלוהים… אנחנו בסדר.‬
‫תודה לאל.‬ ‫-מה אמרתי…?‬
‫ממש נבהלתי לרגע.‬
‫את מעלה בדעתך?‬ ‫-לא!‬
‫שתי.‬ ‫-לא עוד סושי מתחנות דלק.‬
‫זה היה… מטומטם.‬
‫ממש מטומטם.‬
‫לחיים, כלבה.‬
‫לחיים.‬
‫זה ממש דוחה.‬ ‫-כן.‬
‫נאט, מה ?‬
‫אני לא יודעת מה לעשות.‬
‫יהיה בסדר, נאט.‬
‫זה בסדר.‬ ‫-מה לעשות?‬
‫אלוהים.‬
‫אם תדפוק עוד פעם אחת…‬
‫אולי אזדיין איתו.‬
‫את לא בהיריון!‬
‫אין לי מושג איך לעשות את זה.‬
‫תסמסי לי אם תצטרכי משהו.‬
‫אני אוהבת אותך.‬ ‫-ואני אותך.‬
‫טוב.‬
‫אני רק… שמעת אותי?‬
‫אומרת שאני בהיריון?‬
‫אני רק מוודאת ששמעת מה אמרתי.‬
‫כן, שמעתי.‬
‫אני פשוט…‬
‫מעכל.‬ ‫-מעכל.‬
‫קח את הזמן.‬
‫שמנו קונדום והכול. זה לא היה אמור לקרות.‬
‫זה קורה לאחרים, לא לנו.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫זה לא היה אמור לקרות. לעזאזל.‬
‫אלוהים…‬
‫סליחה.‬ ‫-לא.‬
‫אני פשוט מנסה לעכל את זה.‬
‫לא יודע.‬ ‫-גם אני.‬
‫אני לא יודע מה להגיד. אני פשוט…‬
‫תקשיבי,‬
‫הבחירה צריכה להיות שלך.‬
‫הבחירה היא שלך.‬
‫ואני לא אומר את זה כדי לברוח מאחריות,‬ ‫כי זה משפיע גם עליי כמובן.‬
‫ואני אתמוך בכל בחירה שלך.‬
‫אני בעד הבחירה שלך.‬
‫תודה.‬ ‫-אני רציני.‬
‫אני רציני.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫נראה לי שאלד את התינוק הזה.‬
‫טוב.‬
‫אז את וגייב…‬
‫הוא היה ממש…‬
‫תומך, ו…‬
‫מבין.‬
‫ברור שלא נהיה זוג,‬
‫הוא רוצה לעזור,‬ ‫ואני זקוקה לעזרה הזאת כרגע.‬
‫רק לקצת.‬
‫אני לא יודעת איך להסביר את זה.‬
‫אני פשוט מרגישה שזה משהו…‬
‫שאני צריכה לעשות.‬
‫כאילו זה מה שהיה אמור לקרות.‬
‫אז מן הסתם לא אוכל לבוא לאל־איי.‬
‫כאילו… זה בסדר.‬
‫גם אני לא אסע, כמובן.‬ ‫-לא, סעי לאל־איי.‬
‫אני לא יכולה להשאיר אותך פה ולנסוע לבד.‬ ‫-כן, את יכולה.‬
‫את יכולה. אם מישהי יכולה, זאת את.‬
‫נאט…‬
‫עבדת‬
‫ממש קשה בשביל זה,‬
‫ומחכה לך עבודה במשרד פרסום, זוכרת?‬
‫אז סעי.‬
‫ואל תדאגי לי. אני עדיין יודעת לצייר.‬
‫כך או כך, אמצא פתרון.‬
‫טוב?‬
‫טוב.‬
‫- תוכנית החומש של נטלי -‬
‫- אימהוּת -‬
‫אז ניפגש בפעם הבאה‬ ‫כשתופיעו ב״הוליווד בול״.‬
‫או במקרה הכי גרוע, ב״ווילטרן״.‬ ‫-כן, הכי גרוע.‬
‫תודה על העזרה.‬
‫אתגעגע אלייך.‬ ‫-ואני אליך, גייב.‬
‫טוב, אבוא לבקר. בטוח.‬
‫תאותתי ותיזהרי בחילופי נתיבים.‬ ‫-בסדר.‬
‫קארה.‬
‫להתראות.‬
‫היי!‬
‫ביי.‬
‫טוב.‬
‫תחגרי, כלבה.‬
‫כן…‬
‫זאת נאט?‬
‫בוא נעשה את זה בהדרגה.‬ ‫אמצא את הרגע הנכון לספר להם.‬
‫כן.‬ ‫-זה בסדר?‬
‫סבבה.‬ ‫-נשמע טוב.‬
‫היי, מתוקה! מה את עושה פה?‬ ‫חשבתי שאת בדרכך לאל־איי.‬
‫היי, גייב.‬
‫טוב לראות אותך.‬ ‫-אני בהיריון.‬
‫מה?‬
‫הוא?‬
‫אפשר לדבר על זה?‬
‫בכלל לא ידעתי שיש ביניכם משהו.‬
‫אין.‬
‫מצוין.‬ ‫-לא, אנחנו רק ידידים, בעיקר.‬
‫כל יום, חוץ מיום אחד.‬
‫זה היה לילה אחד, בעצם. חצי לילה.‬
‫תפסיק.‬
‫אני עדיין מנסה להבין.‬
‫אני מנסה לקבל את ההחלטה הנכונה.‬
‫כן.‬ ‫-לקראת העתיד.‬
‫אני יודעת שכיף לכם לבדכם בבית…‬
‫זה היה נהדר.‬
‫ושנהניתם מזה.‬
‫אבל יש מצב שאוכל…‬
‫לחזור הביתה?‬
‫מה לגבי המטרות שלך?‬
‫מה לגבי המעבר לאל־איי, ו…‬
‫הרגע השלמת תואר, נאטי.‬
‫התכוננת לזה מאז שהיית קטנה.‬
‫כל החלומות שלך…‬
‫אני עדיין אעבוד באנימציה, אבא.‬ ‫איכשהו… כן!‬
‫כלומר…‬ ‫-זה רק בהשהיה לרגע.‬
‫תזכיר לי מה למדת, גייב?‬
‫היסטוריה.‬
‫היסטוריה?‬
‫כן, אני עדיין חושב מה לעשות עם זה.‬
‫תפסיק!‬
‫גייב…‬
‫אבל אני מתכוון לעבוד כ…‬
‫להמשיך בעבודה שלי בניקוי היבש, ו…‬
‫בזמן הקיץ, בין הופעות.‬
‫הופעות?‬ ‫-אני גם מתופף בלהקה.‬
‫מתופפים…‬
‫אז… מוזיקאי.‬
‫יש בזה כסף?‬
‫בינתיים לא.‬
‫אז אתה לא מוזיקאי, אתה כובס.‬
‫ועכשיו אתה עושה לנו סחיטה. נכון?‬
‫לא, אל תעשו את זה.‬ ‫אל תגידו לו לוותר על החלום שלו.‬
‫את מוותרת על שלך, למה שהוא לא?‬ ‫-אני לא מוותרת על החלום שלי!‬
‫עם כל הכבוד, מיז בנט,‬ ‫אני אעשה את החלק שלי.‬
‫החלק שלך? נראה לי שכבר עשית את החלק שלך.‬
‫אימא, אל תבואי בגישה שיפוטית כזאת…‬ ‫-את שלך כבר עשית.‬
‫אתה בא הנה ו…‬ ‫-את חושבת שאנחנו…‬
‫רגע.‬
‫טינה, פשוט…‬
‫חבר׳ה, חכו שנייה.‬ ‫כולנו קצת מוצפים ברגשות כרגע,‬
‫בייחוד אימא שלך ואני,‬ ‫כלפי הבחור הצעיר הזה…‬
‫וכלפייך.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫אז אני חושב שהדבר הכי טוב שאפשר לעשות כרגע‬
‫זה שאת ואני ננשום כמה נשימות עמוקות,‬
‫ורק לרגע,‬
‫נצא החוצה, לחצר.‬ ‫-ברצינות?‬
‫כן, אני רציני.‬ ‫-טוב.‬
‫אני חושב שזה הרעיון הכי טוב.‬
‫לא לימדנו אותה על מין בטוח?‬
‫לא הראינו לה איך שמים קונדום?‬
‫הראינו לה.‬
‫אני זוכר את השיחה.‬
‫היא הייתה בת 15.‬
‫אני הזעתי.‬
‫הם כנראה פשוט לא ציפו לזה.‬
‫הם לא ציפו… אני לא ציפיתי לזה.‬
‫לא ראיתי‬
‫״אימא יחידנית מובטלת בת 22״‬
‫בפתיחה בקלפי טארוט‬ ‫שקארה עשתה לי בחודש שעבר.‬
‫מה לגבי התוכניות שלנו?‬
‫מה לגבי ימי ראשון בעירום,‬ ‫ורהיטים עם פינות חדות?‬
‫היינו אמורים לנסוע לברצלונה בשנה הבאה.‬
‫חשבתי על זה לא מעט.‬
‫זה יהיה הגיוני אם…‬
‫מה?‬ ‫-אם את ואני פשוט…‬
‫אוי לא.‬
‫בואי נתחתן.‬
‫לא! קום! אין מצב!‬
‫קום!‬ ‫-היי!‬
‫הוא לא מדבר אליכם!‬ ‫-אני מקווה שאתה מתפלל. קום. שב.‬
‫חשבתי על זה הרבה מאז אתמול…‬
‫אז ממש השקעת בזה מחשבה!‬
‫הם חשבו על זה מאז אתמול בלילה.‬
‫סליחה, חשבתי שזאת החלטה נמהרת.‬
‫לא, חשבתי שזה משהו חפוז, ״נעשה ילד״…‬
‫לא, הם חשבו על זה. במשך 4-6 שעות.‬ ‫-איפה הראש שלך?‬
‫לא ברור לי למה אתה מתנהג מוזר, ריק.‬
‫ברור שהם שולטים במצב.‬
‫מה?‬
‫לא חידדנו את זה הכי שבעולם.‬
‫אנחנו עדיין עובדים על זה…‬ ‫-גייב…‬
‫את יודעת…‬ ‫-אני יודעת.‬
‫אתה תהיה אבא נהדר.‬
‫ואם כבר להיות בסיטואציה הזאת עם מישהו,‬
‫אני שמחה שזה איתך. באמת.‬
‫אתה יודע?‬
‫אתה רוצה להתחתן עם מישהי‬ ‫שאתה מאוהב בה. אתה יודע את זה.‬
‫נכון? מן הסתם.‬
‫נכון?‬
‫נכון.‬
‫כן.‬
‫אבל תודה.‬
‫- הוליווד -‬
‫שלט של אל־איי! הגענו!‬
‫אלוהים!‬
‫הגענו!‬ ‫-מה קורה, קליפורניה?‬
‫אלוהים!‬
‫תראי, ניתוחים פלסטיים!‬
‫זה זה?‬
‫זה!‬
‫זה הבית ההורס הזה?‬
‫אלוהים.‬
‫אלוהים. רגע.‬
‫לא.‬
‫זה 448.‬
‫אנחנו 449.‬
‫חמוד.‬
‫זה חמוד.‬ ‫-כן!‬
‫- חיפוש עבודות: אנימציה -‬
‫אין פה אף עבודה בתשלום.‬
‫אפילו לא אחת.‬
‫״התלמדות ללא תשלום.״‬
‫״חונכות ללא תשלום״. הכול פה…‬
‫איך אני אמורה להתפרנס?‬ ‫איך מישהו אמור להתפרנס?‬
‫צריך להיות עשיר כדי להיות אומן, כנראה?‬ ‫-כן.‬
‫זאת אמריקה.‬
‫לא. אלוהים…‬
‫לוסי גאלוויי מחפשת אסיסטנטית.‬
‫רגע, זאת לא…‬
‫כן. היא הבוסית הגדולה ב״טול סטורי״.‬
‫היא האלילה שלי,‬ ‫ואני באובססיה לכל מה שהיא יצרה בחייה.‬
‫והיא מחפשת עובדת?‬ ‫-כן.‬
‫תראי את אלוהים!‬ ‫את חייבת להציע את עצמך.‬
‫זאת יד האלוהים.‬ ‫-אני לא עומדת בדרישות.‬
‫אני מבטיחה לך ש־20 גברים‬ ‫שלא עומדים בדרישות יציעו את עצמם.‬
‫בטוח, אבל אני לא…‬
‫אם לא תציעי את עצמך, אני אצרח.‬
‫בבקשה לא. רק הגענו הנה.‬
‫לא. קארה…‬
‫לא… בסדר, אני…‬
‫בסדר. אציע את עצמי. אני לא אתקבל.‬
‫זה יהיה מביך.‬ ‫-אל תדברי ככה. אל תהיי שלילית.‬
‫אני רק מציאותית.‬
‫קורות חיים. זהו. הגשתי. ממשיכה הלאה.‬
‫לא הוספת מגע אישי,‬ ‫עם מכתב נלווה או משהו?‬
‫מה? לא אמרת לי לעשות את זה.‬
‫עוד לא שש בבוקר. מה אתם עושים?‬
‫סליחה.‬
‫אנחנו מפריעים לך?‬
‫זה קשה כשמישהו‬ ‫פולש לחלל שלך פתאום?‬
‫סליחה.‬ ‫-חיפוש עבודה היום.‬
‫כן.‬
‫אה, ויש לך גם את הקניטולוגית…‬
‫הרופאה.‬
‫כן.‬
‫אז עשיתי 20 דקות, כן?‬
‫כן. אסמן שסיימת.‬
‫טוב.‬
‫תנוחי. את נראית נהדר. טוב?‬
‫אני לא מצטערת שהערנו אותך.‬
‫בוקר טוב!‬
‫- יש לך את זה!! -‬
‫הרדיו של פסדינה, לוס אנג׳לס…‬
‫היי נאט, מה השעה?‬
‫8:49.‬
‫שיט. טוב…‬
‫אז…‬
‫לוסי גאלוויי עושה אירוע הערב.‬
‫אני שוקלת פשוט להגיע לשם.‬
‫לכי על זה. למה לא, נכון?‬
‫זה לא מוזר?‬
‫לא. זה מראה יוזמה.‬
‫חוץ מזה, לא קיבלת תגובה‬ ‫לקורות החיים האחרים.‬
‫כן, תודה.‬
‫זה.‬
‫מה זה?‬
‫ליום הראשון שלך בתחום הפרסום.‬
‫את תהיי נהדרת.‬
‫אני אוהבת את זה.‬
‫אני גאה בך.‬
‫תודה.‬
‫אני אוהבת אותך הכי.‬
‫היי.‬
‫את תמצאי עבודה.‬
‫באמת. את תהיי בסדר.‬
‫טוב. אוהבת אותך.‬ ‫-אוהבת אותך.‬
‫ביי.‬
‫נטלי? את יכולה להיכנס.‬
‫טוב…‬
‫- וניס -‬
‫היי. המסיבה של ״טול סטורי״?‬
‫מאחור. יש להם רשימה.‬ ‫-טוב, תודה.‬
‫צר לי.‬
‫טוב.‬
‫תודה.‬ ‫-בכיף.‬
‫סליחה.‬
‫סליחה?‬
‫הלו?‬ ‫-היידן.‬
‫כן.‬
‫מה קורה?‬ ‫-מה את רוצה?‬
‫אתה לא צריך להזמין אותי לדרינק.‬
‫לא הזמנתי אותך לדרינק,‬ ‫רק הכרתי לך את היידן.‬
‫טוב…‬
‫אפשר טקילה? הכי זולה זה בסדר.‬ ‫-טוב.‬
‫סבבה.‬
‫את שחקנית.‬
‫לא. ואתה?‬
‫כן.‬
‫את אמורה להיות באירוע?‬
‫סוג של.‬
‫אני מנסה…‬
‫יש שם אישה שהצעתי את עצמי לעבודה אצלה.‬
‫הצעת את עצמך לעבודה?‬
‫הצעתי את עצמי לעבודה‬ ‫אצל אישה שנמצאת שם.‬
‫לוסי גאלוויי.‬ ‫-אז את מטרידה מעסיקה פוטנציאלית.‬
‫לא.‬ ‫-זה מהלך נועז.‬
‫מרשים. מה התוכנית שלך?‬
‫לא…‬
‫אני רק מנסה…‬
‫תראה, אני מנסה לנצל את הסיטואציה.‬
‫רק עכשיו עברתי הנה.‬
‫צריך להכיר אנשים בעיר הזאת,‬ ‫ואני לא מכירה,‬
‫אז התכוונתי…‬
‫לנסות להיכנס.‬ ‫-לא נראה שאת מתאמצת במיוחד.‬
‫כי יש שם איש עם רשימה.‬
‫בטח יש מאה שמות ברשימה הזאת.‬
‫הוא לא יודע אם הלכת לשירותים‬ ‫או לקנות דרינק.‬
‫אז… בחייך.‬
‫פשוט לעבור לידו, ולחייך,‬
‫לעשות כאילו אני יודעת לאן אני הולכת?‬
‫טוב.‬
‫תודה.‬
‫זה על חשבוני.‬
‫כל הכבוד.‬
‫לא פקפקתי בך לרגע.‬
‫אני ג׳ייק, דרך אגב.‬
‫תודה.‬
‫נטלי.‬ ‫-נטלי.‬
‫אז נטלי, מה התפקיד שאת מעוניינת בו?‬
‫אסיסטנטית ללוסי.‬
‫היא האלילה שלי,‬ ‫ומעצבת הדמויות האהובה עליי.‬
‫אלה?‬ ‫-כן.‬
‫מרשים. ״טול סטורי אנימציה״.‬
‫טוב, נכנסנו. הצלחנו.‬
‫שחקי אותה קול. תתמקדי במטרה.‬
‫איפה היא? את רואה אותה?‬
‫סליחה,‬
‫לוסי גאלוויי כאן?‬
‫היא לא באה לאירועים כאלה.‬
‫טוב…‬
‫היא לא פה, אז זה היה בזבוז זמן.‬
‫תודה על זה.‬
‫לילה טוב.‬ ‫-רגע, את לא הולכת.‬
‫כן.‬ ‫-הרגע נכנסנו.‬
‫היא לא פה, אז אני צריכה לחזור הביתה‬ ‫ולשלוח עוד קורות חיים.‬
‫עכשיו?‬ ‫-כן.‬
‫טוב…‬
‫אנחנו כאן.‬
‫לפחות תגנבי קצת אוכל.‬
‫אני לא אגנוב אוכל.‬
‫מה יש פה?‬
‫אני בסדר. זה לא אותו הדבר בלעדייך.‬
‫אבל אני משתדלת לחיות את החלום של שתינו.‬
‫מצאתי שותפה לחדר במקומך. היא סבבה.‬
‫ואני מתחילה בעבודה החדשה מחר. יש לך עצות?‬
‫אולי פשוט לא לאחר לעבודה.‬
‫רעיון טוב.‬
‫כן.‬
‫נאט, ידעת שלכולם באל־איי‬ ‫יש הגדרת תפקיד מפוצצת,‬
‫כאילו הם ב״הרווק״?‬
‫לא.‬
‫כן. הכרתי מישהי אתמול‬
‫שאמרה שהיא מדריכה לנוער מחונן.‬
‫אני לא יודעת מה זה אומר.‬
‫גם אני לא,‬
‫אבל מתברר שהיא רק המטפלת‬ ‫של הילדים של איזה סלב.‬
‫אל־איי כזאת מוזרה.‬
‫בכל אופן, מה שלומך?‬
‫על הפנים, האמת.‬
‫אתמול, רק אכלתי קרקרים,‬ ‫ונמנמתי שלוש פעמים,‬
‫ואז הקאתי במשך שאר היום.‬
‫מתוקה, אני מצטערת.‬
‫טוב, זה נורמלי, נכון?‬
‫כן.‬
‫זה חלק מהתהליך.‬
‫אני בטוחה שזה ישתפר.‬
‫היי, את מציירת הרבה?‬
‫נאט?‬ ‫-לא.‬
‫אני יכולה…‬
‫אני יכולה לחזור אלייך אחר כך,‬ ‫כדי שאוכל לבכות על הספה הזאת לבדי?‬
‫כן, בטח.‬
‫טוב. אוהבת אותך.‬ ‫-אני כאן אם תצטרכי משהו.‬
‫אוהבת אותך.‬ ‫-ביי.‬
‫הלו?‬
‫היי. נטלי בנט?‬
‫מדברת.‬
‫כן.‬
‫נטלי. היי.‬
‫היי.‬
‫מצאתי את קורות החיים שלך‬ ‫ושמתי אותם בראש הרשימה.‬
‫ג׳ייק.‬ ‫-כן.‬
‫זכרת. כמה נחמד.‬
‫אתה עובד פה.‬
‫כן. העובדה שלמדת אנימציית דו־ממד‬ ‫וגם תלת, זה היתרון היחסי שלך.‬
‫תדגישי את זה. את יודעת לנהל שיחות ועידה?‬
‫אל תעני. כשהיא תשאל, תגידי שכן.‬
‫למה לא סיפרת לי שאתה עובד פה?‬
‫זה לא עלה בשיחה. לא יודע,‬ ‫חשבתי שאולי את משוגעת.‬
‫חשבת שאני משוגעת?‬ ‫אתה ידעת שלוסי לא נמצאת שם!‬
‫ברור שידעתי שלוסי לא שם.‬
‫את לא יכולה להפתיע‬ ‫דמות חשובה בתעשייה באירוע. זה כאילו…‬
‫שמחנה בחניון ייתן לספילברג‬ ‫את התסריט שלו.‬
‫״להפתיע אותה״.‬
‫טוב… לא ידעתי מה את זוממת.‬
‫הפואנטה היא שאין הרבה אנשים בעיר הזאת‬
‫שמעדיפים להדפיס קורות חיים בליל שישי‬ ‫על פני בילוי במסיבה מגניבה.‬
‫זאת הסיבה שאת כאן.‬
‫בלייזר יפה. אל תלבשי אותו.‬ ‫את לא סוכנת נדל״ן.‬
‫נטלי? מוכנה?‬
‫כן. מוזר.‬
‫את האלילה שלי. אני…‬
‫אני מתה על כל מה שעשית.‬
‫את ממש…‬
‫מדברת יותר מדי.‬
‫מעניין מאוד.‬
‫אפשר את הפרצוף שלך לרגע?‬
‫מה? את הפרצוף שלי?‬
‫טוב… בואי ננסה שמחה.‬
‫אושר!‬
‫נסי כעס.‬
‫כעס.‬ ‫-כן.‬
‫מה לגבי בלבול?‬
‫סליחה, מי את?‬
‫נטלי בנט.‬
‫-כן.‬
‫נטלי בנט,‬
‫עם קורות חיים על נייר מקופל.‬
‫טוב, אז… למדת תלת־ממד?‬
‫וגם דו־ממד. אני יותר מאיירת, למעשה.‬
‫מה זה היה, קורס היברידי כלשהו?‬
‫לא, למדתי שני קורסים.‬
‫בעקבות המחקר שלי,‬
‫הבנתי שיהיה לי סיכוי טוב יותר למצוא עבודה‬ ‫אם אדע לעשות גם וגם,‬
‫וזה לא שאין איור בתלת־ממד בימינו.‬
‫דברים כמו ״ממד העכביש״, ״איש הנייר״…‬
‫הגיעה טיוטה חדשה. רוצים לדבר עליה לקראת…‬
‫סליחה.‬ ‫-אלוהים, את שיי טנזי.‬
‫רק רציתי להגיד…‬
‫אהבתי את המחווה שלך‬ ‫ל״גבעת ווטרשיפ״ ב״ארנב אבוד״.‬
‫זה היה…‬
‫יפהפה.‬
‫תודה.‬
‫וטאקר עשה לך את עבודת הרקע על זה, כן?‬
‫מדהים.‬
‫מי זאת?‬
‫נטלי בנט.‬
‫היא מתראיינת לעבודה.‬
‫את יודעת לנהל שיחות ועידה?‬
‫כן.‬
‫- תודה! -‬
‫בבקשה.‬
‫זה זה?‬
‫הוא כזה מהיר.‬
‫הוא חזק. תקשיב.‬
‫רוצה לדעת אם זה בן או בת?‬ ‫-זה בן או בת?‬
‫זאת בת.‬
‫בת!‬
‫- הקריירה שלך באנימציה -‬
‫קארה! ג׳וק!‬
‫שנה טובה!‬ ‫-שנה טובה!‬
‫תהיה אחלה שנה!‬
‫שנה טובה.‬
‫- תינוקת -‬
‫השנה הראשונה היא עינוי לכל אחד.‬ ‫ימים ארוכים, לילות לבנים, מעט מאוד שינה.‬
‫היו לך חיי חברה שאהבת לפני זה?‬
‫לא ממש.‬ ‫-מצוין.‬
‫הם לא היו שורדים.‬
‫זה כמו לעשות ילד, למעשה.‬
‫תני עבודה ותתמקדי במטרה,‬ ‫ובקרוב תהיה לך אסיסטנטית משלך.‬
‫תמיד רצית לעבוד באנימציה?‬
‫האמת, לא. אין לי שום דבר נגד אנימציה,‬
‫אבל אני חושב שבשבילי,‬ ‫זאת מקפצה לדברים אחרים.‬
‫עברנו הרבה ממקום למקום כשהייתי קטן.‬ ‫הכרתי מלא אנשים מעניינים. מקומות מוזרים.‬
‫בסופו של דבר אני רוצה‬ ‫לספר את הסיפורים האלה.‬
‫אני לא יודע אם בפורמט‬ ‫עלילתי או דוקומנטרי, אבל…‬
‫זה מה שאני רוצה לעשות.‬ ‫לספר את הסיפורים האלה.‬
‫מה איתך?‬
‫נשארתי במקום שבו גדלתי.‬
‫לכן עברתי לאל־איי.‬
‫כדי לחוות את החוויות האלה.‬
‫לכן אני בעבודה הזאת.‬
‫את בעמדה המושלמת.‬
‫אצלי זה חלק קטן יותר מתוכנית החומש.‬
‫תוכנית החומש?‬
‫איך אומרים?‬
‫״מי ששוכח להתכונן, נכשל״.‬
‫מה?‬
‫אני לא מאמינה שאמרת את זה.‬
‫לא אני, בנג׳מין פרנקלין אמר את זה.‬ ‫-אבל אני אמרתי את זה כל הזמן.‬
‫וירדו עליי כל הזמן.‬
‫על שציטטת את פרנקלין,‬ ‫או על זה שהייתה לך תוכנית חומש?‬
‫גם וגם!‬ ‫-אני לא מבין את זה.‬
‫למה שירדו עלייך בגלל זה?‬ ‫-אני לא יודעת!‬
‫מה יש לאנשים נגד תכנון?‬
‫באמת, מה יש להם נגד תכנון?‬ ‫-אני חושב שזה נהדר שיש לך תוכנית חומש.‬
‫גם אני.‬ ‫-לחיי תוכניות חומש.‬
‫לחיי תוכניות חומש.‬
‫מה? אני שונאת את הספרים האלה. הם איומים.‬
‫כל אחד אומר משהו אחר. איך יודעים?‬
‫איך יודעים למי להקשיב?‬
‫מה קורה?‬ ‫-היא בועטת המון.‬
‫כן?‬ ‫-כן.‬
‫וואו!‬
‫נראה לי שיש לי צירים.‬
‫מה, עכשיו? את בטוחה?‬ ‫-כן.‬
‫אלוהים. אני מפחדת שנפשל.‬
‫ברור שנפשל, זה בלתי נמנע, אבל…‬
‫הורייך פישלו בחינוך שלך,‬
‫נכון? והוריי פישלו בחינוך שלי.‬ ‫-כן.‬
‫וההורים שלהם פישלו בחינוך שלהם.‬ ‫זה מעגל פשלות מתמשך.‬
‫בוא נעצור ב״ווטאבורגר״ בדרך.‬
‫בשביל מה?‬ ‫-כי אני צריכה לאכול. לא ייתנו לי לאכול שם.‬
‫בטח יש לזה סיבה.‬ ‫-לא!‬
‫אני עומדת לדחוף עד שיצא לי תינוק מהווגינה,‬ ‫ואני אעשה את זה אחרי שאוכל כריך עוף.‬
‫בוא ניסע!‬ ‫-טוב. בסדר.‬
‫אלוהים, ההורים שלי!‬
‫אתקשר אליהם, אל תדאגי.‬
‫מכאן.‬ ‫-מכאן? טוב.‬
‫הם עצרו ב״ווטאבורגר״?‬
‫זאת הבת שלי.‬
‫טוב, יש לה צירים רציניים.‬ ‫אבל אתם עושים עבודה טובה.‬
‫פשוט גורמים לזה לקרות. ככה עושים את זה.‬
‫בלי פאניקה, גורמים לדברים לקרות.‬
‫חבר׳ה? היי, חבר׳ה…‬
‫ריק!‬ ‫-כן.‬
‫היי, תשאירו אותי בעניינים!‬
‫הנה זה בא.‬
‫טוב… הנה זה בא.‬
‫תנשמי. תשתדלי לנשום.‬
‫להביא לך מיץ, או מים או משהו?‬
‫טוב…‬
‫היי, שאלה זריזה.‬
‫לא חשוב. את עסוקה. סליחה.‬
‫פתאום נזכרתי שאני צריך להיזכר‬ ‫בכל שירי הערש שהייתי שר לך.‬
‫אני זוכרת את זה.‬ ‫-כן.‬
‫את בסדר גמור.‬
‫תשע,‬
‫שמונה,‬
‫שבע…‬
‫טוב. אתה לא תתעלף, נכון, אבא?‬
‫לא, אני בסדר.‬
‫טוב.‬
‫חמש,‬
‫ארבע…‬
‫כל הכבוד, אימא!‬
‫הנה לך, אימא.‬
‫היי, תינוקת.‬
‫היי, רוזי.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫יש לך אולי…‬
‫ניסיון עם תינוקות, במקרה?‬
‫לא.‬
‫טוב. לא חשוב. בואי איתי.‬
‫מה עשית?‬
‫טוב… יש לי יום הולדת.‬
‫מזל טוב.‬
‫תודה.‬
‫ורציתי ללטף אחת ביום ההולדת שלי.‬
‫טוב.‬
‫ואז האחרות קינאו, אז ליטפתי גם אותן.‬
‫הוצאת את כולן מהארגז?‬
‫כן. זה מה שקרה.‬ ‫-כן.‬
‫נראה לי ש…‬ ‫-הם אוכלים את הסטוריבורד!‬
‫אלוהים, זה נכון. טוב…‬
‫טוב, קחי את הסטוריבורד.‬ ‫אני אתמודד עם ה…‬
‫אני דווקא טוב עם גורים.‬
‫קודם את.‬
‫אני משאיר אותך לבד לחמש דקות,‬ ‫ואתה עולה על השולחן.‬
‫סליחה…‬
‫היי, חמוד. סליחה.‬
‫זה לא מה שדמיינתי.‬
‫לא…‬
‫הוא לא רוצה להפסיק.‬ ‫-הם השתגעו.‬
‫בואו.‬ ‫-הם אוכלים את זה.‬
‫פשוט תגרשי אותו.‬
‫סליחה…‬ ‫-את עושה עבודה מצוינת. יש לך כישרון טבעי.‬
‫תצמידי פנים לפנים שלו.‬
‫נראה אותך. תצמידי פנים לפנים שלו.‬ ‫זה רך כל כך.‬
‫אוי לא.‬
‫זה על כל הגב שלה.‬ ‫-קח אותה לאמבטיה, בבקשה.‬
‫זה בסדר.‬
‫גייב, הרעיון הוא להרחיק ממך‬ ‫את הצד הפולט.‬
‫אתה יכול לעזור לי? אני לא מגיע ל…‬
‫תאמין או לא,‬
‫אלה הרגעים שיחסרו לך יותר מכול.‬
‫לילה טוב.‬
‫עזים?‬
‫היו שם המון עזים.‬ ‫-למה?‬
‫כי היה לג׳ייק יום הולדת,‬ ‫והוא רצה לשחרר אותן וללטף אותן.‬
‫זה היה ממש חמוד.‬
‫אפשר לבוא איתך לעבודה ולהכיר את ג׳ייק?‬
‫נשמע שכיף שם.‬
‫אני שונאת את העבודה שלי.‬
‫הלו?‬
‫אתן מרעישות נורא.‬
‫את מרעישה נורא!‬
‫חוץ מזה, זאת לא ספרייה!‬
‫הנה! תעמידי פנים!‬
‫- דרך האומן‬ ‫ג׳וליה קמרון -‬
‫היי! אני שומרת לי את הספר הזה!‬
‫לא.‬
‫אני לא הולך לישון,‬ ‫כי אני ינשוף הלילה שלך.‬
‫מה? את לילית?‬
‫כן? את לילית?‬
‫ויש לך עניינים לתקתק,‬
‫ומסמכים לתייק?‬
‫מה עוד יש לך לעשות?‬ ‫-מה עוד יש לך לעשות, ינשופה?‬
‫ינשופה קטנה. יש לך…‬
‫מה יש לך? עובדים לפטר.‬
‫יש לך עובדים לפטר? לא!‬
‫טוב, לא נפטר עובדים.‬
‫לא.‬
‫נאט, את בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫טוב. זה לא נשמע בסדר.‬
‫כן.‬
‫סתם, הורמונים.‬
‫טוב. אני יודעת.‬
‫טוב.‬
‫אני רוצה שתדעי‬
‫שזה נורמלי.‬
‫זה לא מרגיש נורמלי.‬
‫אבל זה כן.‬
‫טוב.‬ ‫-טוב.‬
‫יש משהו שקורה בהיריון. לא מדברים על זה.‬
‫אבל את מתאבלת קצת.‬
‫את מתאבלת על מי שהיית פעם.‬
‫כי האמת היא שגם‬ ‫אם את ממש רוצה להיות אימא,‬
‫את לעולם לא תחזרי להיות לא־אימא.‬
‫אני לא מנסה לחרפן אותך…‬
‫טוב.‬ ‫-זה…‬
‫המוח צריך לעבור התאמה ענקית.‬
‫את מוותרת על מי שהיית פעם.‬
‫כן.‬
‫אבל אבא ואני נהיה שם בשבילך תמיד.‬
‫טוב. כמעט סיימנו.‬
‫מה קורה? הכול בסדר?‬
‫תספורת.‬
‫הרגשתי מגעילה.‬
‫ואנחנו מטפלים בזה באופן פעיל. כן?‬
‫כן.‬
‫תראי את זה.‬
‫השארתי קצת. מה דעתך על האורך הזה?‬
‫בחיי! זה נראה נהדר!‬
‫אני נראית כמו אימא.‬
‫וזה דבר טוב, נכון?‬
‫ג׳ינס אימא, גוף אבא…‬
‫להיות הורה זה מגניב עכשיו, נכון?‬ ‫-לא.‬
‫זאת לא ״תסרוקת אימא״.‬
‫אני לא רוצה להיראות כמו אימא.‬ ‫זה נראה רע. אני שונאת את זה.‬
‫אהבתי את התסרוקת הזאת עלייך‬ ‫כשהיית בגילה. ממש אהבתי.‬
‫אהבת בי הכול כשהייתי בגילה.‬
‫אני אוהב בך הכול בכל גיל.‬ ‫-באמת?‬
‫כן.‬ ‫-תוכיח.‬
‫טוב.‬
‫אתם יכולים לתת לנו רגע לבד?‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫נהיה בחדר שלנו. את נראית טוב.‬
‫אני יכולה לגזור לך קצת בקצוות,‬
‫כדי ליישר…‬
‫בעיניי זה יפה.‬
‫מה קורה?‬
‫דברי אליי. אני יודע שזה לא בגלל השיער.‬
‫אני פשוט מרגישה שכבר אין לי חיים.‬
‫כי אני לא מציירת,‬
‫לא נפגשת עם חברות…‬
‫אני לא עושה כלום. אני מרגישה כאילו…‬
‫אני רק זה.‬
‫לא, את…‬
‫את הכול.‬
‫באמת.‬
‫את עושה כל כך הרבה, ו…‬
‫את עושה את זה‬ ‫על שעתיים שינה כל שלושה ימים.‬
‫זה מדהים.‬
‫את פשוט דואגת שבנאדם קטן יהיה חי,‬ ‫לגמרי לבדך.‬
‫את עושה עבודה מדהימה.‬
‫וזה יהיה הדבר הכי קשה שתעשי בחיים.‬
‫אי פעם.‬
‫כשתעברי את זה, ואת תעברי את זה,‬
‫את תמריאי כאילו אילון מאסק בנה אותך בעצמו.‬
‫כמו טיל. אני מבטיח לך.‬
‫ואת יפהפייה.‬
‫כמו תמיד.‬
‫הנה!‬
‫חצי עוגה לחצי יומולדת!‬
‫תראי מה זה!‬
‫זה מדהים!‬ ‫-וואו!‬
‫תראי!‬ ‫-תראו אותה. אין לה מושג מה לעשות.‬
‫את מאמינה?‬ ‫-וואו!‬
‫זאת עוגה!‬ ‫-רוצה?‬
‫רוצה עוגה, רו?‬ ‫-זה בשבילך!‬
‫ליידי קטנה! את בת חצי שנה!‬
‫כן!‬
‫רוצה עוגה, רו?‬
‫בבקשה.‬ ‫-טוב, כולם מוכנים?‬
‫טוב. שגייב יהיה בתמונה.‬
‫תתקרב. טוב, מוכנים?‬
‫הנה!‬ ‫-קדימה!‬
‫אחת, שתיים, שלוש. כן!‬
‫האנה!‬
‫האנה, אני צריכה קפה, דחוף.‬
‫הרגליים של העז תמיד מפריעות לה.‬
‫היי.‬
‫יש לי כמה רעיונות לבילי…‬
‫לא ביקשתי רעיונות, ביקשתי קפה.‬
‫כן.‬
‫ניסיתי להראות לה.‬ ‫היא פשוט לא רואה אותי כאומנית.‬
‫לא חשבתי שזה יהיה כזה קשה.‬
‫אולי כדאי שאעזוב ואהיה בריסטה. לא יודעת.‬
‫שקלת פעם לעזוב?‬
‫האמת שאני…‬
‫מצאתי עבודה. עבודה אחרת.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫אבל לא בטוח שאקח אותה.‬
‫זאת חברת הפקה קטנה של דוקומנטריים.‬
‫צעד הצדה, לכל היותר. ירידה במשכורת.‬
‫אם כי, טכנית, אהיה מפיק.‬
‫תהיה מפיק?‬
‫כן, אבל מפיק תינוק.‬
‫תעשה את זה!‬
‫זה צעד בכיוון שאתה רוצה. לך על זה.‬
‫הם עושים דוקו על הלי־סקי.‬ ‫את יודעת מה זה הלי־סקי?‬
‫לא.‬ ‫-לקפוץ ממסוק ולעשות סקי.‬
‫אז אני…‬ ‫-אתה תעשה את זה?‬
‫לא אני, אבל אטוס עם מי שעושה את זה.‬ ‫-תראה אותם.‬
‫כן. אטוס לשווייץ, ו…‬
‫אלסקה, צ׳ילה… יפן, אני מקווה.‬
‫הלוואי שאטוס ליפן. תמיד רציתי.‬
‫אלוהים!‬
‫הסרט הזה…‬
‫הסרט הזה, במאית האנימציה שלו…‬
‫היצירה שלה מהממת. כשראיתי אותה לראשונה…‬
‫הרגשתי כמו בפעם הראשונה‬ ‫שראיתי את ״המסע המופלא״.‬
‫מת על הסרט הזה.‬
‫אני אומר כבר שנים,‬
‫מישהו צריך לעשות גרסה מצולמת‬ ‫של ״המסע המופלא״.‬
‫אתה לא אומר את זה כבר שנים.‬
‫כן.‬ ‫-לא.‬
‫מה הבעיה?‬ ‫-אלוהים.‬
‫מה? מה הבעיה בזה?‬ ‫-לא!‬
‫מה הבעיה בגרסה חדשה?‬
‫אני הולכת.‬
‫מה… מה רע בזה?‬
‫טוב…‬
‫לעשות…‬
‫גרסה מצולמת של סרט אנימציה,‬
‫זה כמו לנסות לספר למישהו‬ ‫על חלום שחלמת אתמול.‬
‫הקסם הולך לאיבוד בתרגום.‬ ‫זה אף פעם לא מצליח.‬
‫אז את לא חושבת שיש ערך בלקחת סיפור אחד‬
‫ולספר אותו בשתי דרכים שונות?‬
‫אבל למה צריך גרסה מצולמת,‬
‫כשהפרשנות המונפשת תמיד הרבה יותר יפה?‬
‫היא מבטאת את מה שהמציאות לא יכולה לבטא.‬
‫את אומרת שאין שום גרסה מצולמת‬ ‫של סרט אנימציה‬
‫שמשתווה למקור, או מתעלה עליו?‬
‫אף אחד?‬ ‫-תן לי אחד.‬
‫צבי הנינג׳ה. בום!‬
‫2014?‬
‫לא, לא 2014. 1990.‬
‫יש עוד, דרך אגב. אני יכול לתת לך עוד.‬
‫אנא.‬
‫אילו היו לי הסיכומים שלי.‬
‫אוקיי.‬
‫יש לי.‬
‫טוב. אני רואה את עצמי בבית מעל שד׳ סנסט.‬
‫בית בגבעות. קלאסי.‬
‫אבל גם סטודיו לאנימציה.‬
‫קרוב לכביש החוף.‬
‫זה סיוט מבחינת הפקקים.‬
‫זה בסדר, יהיה לי סטודיו ליד כביש החוף.‬
‫נכון. קרוב לחוף. זה טוב.‬
‫כן. ואתה?‬
‫אני אדם פשוט.‬ ‫אני רק צריך חברת הפקות קטנה, את יודעת.‬
‫50-60 עובדים, את יודעת…‬
‫ודירת ארבעה חדרים מעליו.‬
‫אז אתה רוצה מגדל מפונפן בברנטווד,‬
‫או אחוזה רחבת ידיים שעולה 30 מיליון דולר.‬
‫מאמצע המאה?‬
‫לא, ממש לא.‬
‫תודה לאל.‬ ‫-לא…‬
‫צר לי.‬
‫לא, אני רוצה משהו חמים, עם נשמה.‬
‫חבר תיאר אותי פעם כ״מאפין אוכמניות״.‬
‫אז אני צריך משהו…‬ ‫-מתה על מאפין.‬
‫…שיתאים לזה.‬
‫אני חושב על בונגלו ספרדי, את יודעת.‬
‫עם שורשים בעבר, אבל עם מבט לעתיד.‬
‫הרגע המצאתי.‬ ‫-ממש אהבתי.‬
‫חמש שנים, אולי?‬
‫סביר להניח ששש.‬ ‫-שש.‬
‫נשמע מציאותי יותר.‬
‫לוקח זמן לעשות פה דברים.‬ ‫-כן. דברים מסוימים.‬
‫אז איך נגיע לשם?‬
‫איך נגרום לזה לקרות?‬
‫איך נשיג את הדברים האלה?‬
‫״אנחנו״?‬ ‫-כן. טוב…‬
‫״אנחנו״ כ…‬
‫אנשים נפרדים.‬ ‫-כן.‬
‫מה?‬
‫כשעברתי לאל־איי…‬
‫עברתי לאל־איי כי חשבתי שאני חייב.‬
‫כן.‬ ‫-בשביל עבודה.‬
‫פשוט הבנתי שביליתי חלק גדול מהזמן שלי פה‬
‫בניסיון לשכנע את עצמי ש…‬
‫זה המקום שבו אני צריך להיות.‬
‫אני כבר לא מרגיש ככה.‬
‫אני מרגיש שזה לגמרי המקום‬ ‫שבו אני צריך להיות.‬
‫גם אני מרגישה‬ ‫שזה המקום שאני צריכה להיות בו.‬
‫יופי.‬
‫היי, אני ג׳ייק.‬
‫קארה.‬ ‫-נעים להכיר, קארה.‬
‫נעים גם לי.‬
‫בדיוק עמדתי לעזוב.‬
‫אה, כן…‬
‫שמחתי להכיר אותך.‬
‫היי.‬
‫-היי, מה קורה?‬
‫הבאתי לך מתנה לחנוכת בית.‬
‫וואו, לא היית צריכה. זה…‬ ‫-לשנינו.‬
‫להתחלק.‬
‫אני לא זוכר מתי בפעם האחרונה‬ ‫היה לנו לילה פנוי.‬
‫אני יודעת. מזל טוב. לחיים.‬
‫לחיים.‬ ‫-הדירה הזאת ממש שווה.‬
‫תודה.‬
‫תראה, יש לך אפילו…‬
‫יש לך פה חלל מקסים.‬
‫כן.‬ ‫-חדר חזרות קטן!‬
‫כן, השכנים ימותו עליי.‬
‫אתה יודע מה? יש להם מזל.‬
‫יש להם מזל שהם שומעים אותך מנגן.‬ ‫ֿ-כן?‬
‫את הולכת על זה? טוב.‬ ‫-כן.‬
‫שימי את הרגל פה.‬ ‫-מה עושים?‬
‫רגל שם, ו… זה…‬
‫ממש תבעטי בזה.‬
‫בכל הכוח.‬ ‫-זה מפחיד אותי. זה…‬
‫תבעטי בכל הכוח. זה…‬
‫טוב. עכשיו… תעשי תיפוף עדין.‬
‫יותר מהר…‬
‫רגע.‬
‫סליחה.‬
‫בוא…‬
‫בוא נדבר על זה.‬
‫טוב.‬
‫לרגע.‬
‫כן.‬ ‫-אתה יודע, כי בפעם שעברה…‬
‫אמרנו שלא נעשה מזה עניין,‬
‫ואז זה נהיה העניין הכי גדול בעולם.‬
‫ו…‬
‫זה עלול להיות עוד יותר גדול עכשיו,‬ ‫כשגם רוזי…‬
‫בתמונה.‬
‫אז…‬
‫כן, זה באמת יכול להיות.‬
‫ולכן אני…‬
‫חשבתי שאולי את ורו תוכלו לגור פה איתי.‬
‫בלי לחץ, אבל…‬
‫תוכלי לעשות לך סטודיו קטן שם,‬
‫ויש שני בתי ספר טובים בשכונה לרו.‬
‫אם נחשוב על העתיד,‬
‫ואני חושב שכדאי לחשוב‬ ‫באיזה בית ספר היא תלמד.‬
‫טוב. פשוט נראה ש…‬
‫אני בקושי מצליחה להיות‬ ‫עם הראש מעל למים גם ככה,‬
‫והרעיון של להתרחק מבית ההורים…‬
‫נוכל לעשות את הדברים האלה ביחד. את יודעת…‬
‫בתור הורים משותפים, או…‬
‫פשוט בתור הורים.‬
‫מה כבר יכול להיות?‬
‫אפשר לנסות את זה ברצינות ולראות מה יקרה.‬
‫זה עלול להיגמר לא טוב.‬ ‫גייב… אנחנו כל כך שונים.‬
‫וזה דבר רע?‬ ‫-אני לא רוצה לאבד את זה.‬
‫מה יקרה אם לא נוכל לחזור לזה?‬ ‫זה טוב. זה עובד.‬
‫״מה יקרה, מה יקרה…״‬
‫ואם זה יהיה מוצלח? ואם זה יהיה מדהים?‬
‫ואם זאת רק ההתחלה של…‬
‫דבר נהדר שניצור?‬
‫את יודעת?‬
‫ואם רו תגדל עם שני ההורים שלה,‬
‫ביחד?‬
‫אני מפחדת. אני מצטערת.‬
‫אני לא יכולה. אני לא…‬ ‫אני לא יכולה לסכן את זה.‬
‫אני לא רוצה לסכן את זה.‬
‫רק בשביל רו. מצטערת. אני לא יכולה.‬
‫זה…‬
‫אני מבין.‬
‫זה שאני לא מוכנה‬ ‫לא אומר שאתה לא יכול להיות מוכן.‬
‫תיהנה מהחלל הזה, אתה יודע?‬
‫כן…‬
‫צא לדייטים.‬
‫דייטים…‬
‫או שלא. לא יודעת.‬
‫אם אתה רוצה.‬
‫טוב.‬
‫כי היא כזאת חמודה!‬
‫בואי הנה, ילדונת!‬
‫גרפס גדול…‬
‫את חסרה לי.‬
‫גם את חסרה לי. מאוד.‬
‫רגע, אני זוכרת את זה.‬
‫תמיד היית הכי מסודרת בעולם עם הדבר הזה.‬
‫אלה סתם שרבוטים.‬
‫סתם שרבוטים?‬
‫לא, זה…‬
‫- יומן האכילה של רו -‬
‫זה מעולה. מי זה?‬
‫כשרו רק נולדה, הימים והלילות שלה התבלבלו,‬
‫אז קראנו לה הינשופה שלנו.‬
‫וגייב עושה מין קול כזה,‬ ‫שכאילו היא מדברת בתור הינשופה.‬
‫זה הדבר הכי חמוד וקרינג׳י שראית בחיים.‬
‫נכון?‬
‫אז גייב מצא דירה משלו?‬
‫כן.‬ ‫-איך לך עם זה?‬
‫זה גרוע.‬
‫הוא דווקא הציע להישאר, אבל אמרתי לו…‬
‫שילך, וימצא לעצמו מקום, ומיטה, ו…‬
‫להשכיב בה בחורות.‬
‫רגע, הרעיון בא ממך?‬ ‫-כן, ממני.‬
‫למה בעצם?‬ ‫-לא יודעת.‬
‫הייתי מוצפת.‬
‫התחלתי לראות אותו בתור גבר לראשונה,‬
‫וזה היה מפחיד ומציף,‬
‫ו…‬
‫ופישלתי. פישלתי.‬
‫תמשיכי.‬ ‫-טוב!‬
‫מצאת? אפשר אחד?‬
‫כן, את יכולה.‬
‫- על הגובה -‬
‫זה הפוסטר שלי.‬
‫זה השם שלי.‬
‫תעמוד ליד הפוסטר!‬
‫תראי! רוצה ללכת לזה?‬
‫רוצה שנלך לזה?‬ ‫-כן.‬
‫אל תעשה את זה.‬ ‫-אין לי טכניקה, אבל אני יכול…‬
‫חשבתי שתגיד ״אין לי לשון״.‬
‫אהיה מפיק ראשי בפרויקט על האי סייבל.‬
‫באמת?‬ ‫-כן. זה בחיים לא יקרה.‬
‫לא נשיג מימון.‬ ‫-אל תגיד את זה.‬
‫מגניב שזה הפרויקט שלי.‬ ‫-נכון! אלוהים, זה מדהים!‬
‫ו…‬
‫חשבתי שאולי נחפש דירה ביחד.‬
‫אתה ואני? דירה ביחד?‬
‫אלא אם כן את לא רוצה.‬ ‫-לא, אני רוצה.‬
‫אתה רוצה?‬
‫אז בוא נעשה את זה.‬ ‫-אני בעד.‬
‫אתחיל לחפש.‬
‫אני לא יכול… זה מקולקל.‬
‫רציני?‬
‫אני רק מנסה לשטוף לך את הבוץ מכף הרגל.‬
‫סליחה!‬
‫היא חמודה כמעט כמו שנטלי הייתה כתינוקת.‬
‫אנחנו יצרנו את התינוקת הזאת.‬
‫כלומר… דרך תינוקת נוספת.‬
‫הבנתי. עקבתי.‬ ‫-טוב.‬
‫איך הולך, חבר?‬
‫די טוב.‬
‫היי, גייב.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫מי זאת?‬
‫נראה לי שזאת מירנדה, החברה החדשה שלו.‬
‫די!‬ ‫-היא חמודה.‬
‫נחמד שהיא באה.‬ ‫-כן.‬
‫יפה לו.‬
‫אני יודעת.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫אפשר לדבר איתך בפנים לרגע?‬
‫מה קורה?‬
‫פשוט לא ידעתי שמירנדה תהיה פה היום.‬
‫אמרת לי להזמין אורח.‬
‫כן, אבל אני פשוט לא מכירה אותה.‬
‫ועכשיו היא בבית של הוריי…‬
‫ו…?‬
‫ועכשיו היא יודעת שאני גרה אצל ההורים,‬ ‫וזה מוזר לי.‬
‫למה שהיא לא תדע?‬
‫היא בחיים שלי,‬ ‫ואני רוצה שהיא תהיה בחיים שלנו.‬
‫שתכיר את רוזי…‬
‫אבל תודה לך.‬
‫על מה?‬
‫טוב, אם לא…‬
‫היית אומרת לי לחזור לצאת עם בחורות,‬
‫לא הייתי פוגש אותה, אז…‬
‫תודה.‬
‫בבקשה.‬
‫היה כיף.‬
‫כן.‬
‫טוב, ביי.‬
‫נדבר.‬ ‫-כן.‬
‫ביי.‬
‫תראו תראו.‬
‫נחמד!‬
‫כן. אתם יודעים…‬
‫דברים זזים פה מהר. צריך לעמוד בקצב.‬
‫התכוונתי לאכול את זה.‬
‫זה בסדר, יש עוד.‬ ‫-באמת?‬
‫כן, במטבח.‬ ‫-אני מביא. רוצה משהו?‬
‫לא, אני בסדר. רגע, חכה!‬
‫אני רוצה להראות לך משהו.‬
‫אראה ללוסי את תיק העבודות שלי,‬
‫ואני רוצה את דעתך הכנה והאכזרית.‬
‫בטח.‬ ‫-תציץ.‬
‫תחליק הצדה.‬
‫וואו.‬
‫זה מעולה.‬
‫כן?‬ ‫-מתי תראי לה?‬
‫בקרוב.‬
‫מתישהו בקרוב.‬
‫כדאי, כי ההפקה מסתיימת בקרוב, נכון?‬
‫כן.‬ ‫-אז היא תחפש עובדים לפרויקט הבא שלה.‬
‫את רוצה שהיא תחשוב עלייך.‬ ‫-נכון.‬
‫לא יודעת, קשה לי למכור את עצמי ככה.‬
‫את צריכה לבקש את מה שאת רוצה.‬
‫טוב?‬
‫לוסי?‬
‫כן.‬
‫סליחה.‬
‫זה שיר הסיום החדש?‬
‫כן. הוא מוצא חן בעינייך?‬
‫כן.‬
‫את בטוחה? מדהים.‬
‫בבקשה תבשרי לצוות‬ ‫שאנחנו נועלים את הקטע הסופי!‬
‫יש!‬ ‫-כן!‬
‫אם במקרה יש לך רגע פנוי,‬
‫את יכולה להציץ בתיק העבודות שלי?‬
‫אם יש לך זמן.‬
‫בטח. בשמחה. פשוט תשלחי לי קישור.‬
‫תודה.‬
‫אבל היא בכלל לא פתחה את הקישור.‬
‫צריך לתת לאנשים חודש‬ ‫לפני ששואלים על זה.‬
‫חודש?‬ ‫-כן, חודש.‬
‫מה לעזאזל אנשים עושים?‬
‫ראית את הבית בהיילנד פארק?‬
‫יש שם אריחים חמודים באמבטיה,‬ ‫וזה במרחק הליכה מ״דונאט פרנד״,‬
‫שזה נחמד.‬
‫אתה… מה?‬
‫השגנו את המימון לפרויקט האי סייבל.‬
‫טוב.‬
‫אז אני צריך לנסוע לנובה סקוטיה.‬
‫אה. טוב…‬ ‫-לחצי שנה.‬
‫לחצי שנה?‬
‫אולי שנה.‬ ‫-אלוהים!‬
‫כן.‬
‫זה פשוט עיתוי גרוע.‬ ‫-כן.‬
‫אז אנחנו לא מחפשים דירה?‬
‫כאילו…‬
‫אפשר, עדיין.‬
‫אני פשוט…‬ ‫-לא…‬
‫פשוט לא תגור בה.‬
‫כן.‬
‫זה בסדר. היי.‬
‫זה בסדר.‬ ‫-מצטער.‬
‫אל תצטער.‬
‫זה ממש נהדר בשבילך.‬
‫נמצא סידור. אני לא מודאגת.‬
‫טוב.‬
‫בוא נקנה גלידה.‬ ‫-טוב.‬
‫ביי.‬ ‫-ביי.‬
‫טוב. ניפגש בקרוב, אוקיי?‬
‫לכי.‬
‫תיהני עד שאחזור.‬
‫בואי.‬
‫היי!‬ ‫-היי!‬
‫הגעת!‬
‫כן. זה רק לקח לי ארבע שנים.‬
‫קיבלתי הזמנה למסיבה של ניקול לקראת הלידה.‬
‫תלכי לזה?‬ ‫-אני חייבת, אני גרה מטר משם.‬
‫אם תלכי, אני אבוא גם.‬
‫אוכל לראות אותך שוב.‬ ‫-כן.‬
‫כן.‬
‫תודה שהזמנת אותי.‬
‫כן, בטח.‬
‫כן, אבל…‬
‫הייתי צריכה חופשה,‬ ‫ואני פשוט שמחה להיות פה.‬
‫כיף לי לארח אותך פה.‬
‫ובאמת, מתי שרק תרצי, דרך אגב.‬
‫הספה שלי היא שלך.‬
‫זה גם הבית שלך, טוב?‬
‫תודה.‬
‫אני מביאה מיץ, רוצה?‬
‫לא, אני בסדר.‬
‫כבר חוזרת.‬
‫טוב.‬
‫אוי, אלוהים! סליחה.‬
‫לא, זה בסדר.‬
‫זה בסדר. לא, אל תדאג.‬
‫קחי.‬ ‫-הן ישנות.‬
‫זה בסדר. ברצינות.‬
‫חבל שאמרת את זה,‬ ‫כי עמדתי להתעקש להזמין אותך לסבב דרינקים.‬
‫טוב…‬
‫אם ככה, הן עתיקות ושוות הון,‬
‫ואני אוהבת אותן מאוד.‬ ‫-ככה חשבתי.‬
‫אני מתנצל, ואני חייב לך סבב דרינקים.‬
‫אתה לא באמת חייב.‬ ‫-אבל אני מזמין.‬
‫טוב.‬ ‫-שוב סליחה.‬
‫תודה.‬
‫אני רוצה להזמין לשולחן הזה…‬
‫קשה לי לדמיין את עצמי חיה פה.‬
‫מה? זה שקר.‬
‫לא, כי זה מאוד מציף.‬
‫שיהיה. זה לא נועד לקרות.‬
‫היית צריכה להקים את המשפחה הנהדרת שלך.‬
‫כן.‬
‫אמרתי שמצאתי מקום ממש טוב, קרוב לכאן.‬
‫מצטער, אני לא…‬
‫הלו?‬
‫אני מתגעגע אלייך.‬
‫אני…‬
‫גם אני מתגעגעת אליך!‬
‫אני מספרת לך על הדירה. שלחתי לך מייל.‬
‫אני לא מבין כלום, מצטער.‬
‫יש לה חלל סטודיו חמוד בשבילי.‬
‫אתה שומע?‬
‫היי.‬
‫״בלו בוטל״?‬
‫מה?‬
‫קפה?‬
‫כן, תודה.‬
‫היי, בוקר טוב.‬
‫אימא!‬
‫מה שלומך, חמודונת?‬
‫טוב.‬
‫יופי. אני מתגעגעת אלייך.‬
‫אפשר לדבר עם אבא שלך לרגע?‬
‫אבא לא פה.‬
‫לא? איפה הוא?‬
‫אבא אמר שג׳סי אחראית.‬
‫מי זה ג׳סי?‬
‫זאת בת.‬
‫היא הייתה איתך כל הלילה?‬
‫כן, היא ישנה על הספה.‬
‫אני מתגעגעת אלייך. מתי את חוזרת?‬
‫אני אבוא… ניפגש בקרוב, טוב?‬
‫טוב, אוהבת אותך. להתראות בקרוב.‬
‫ביי, אימא.‬ ‫-ביי, רו.‬
‫מה נסגר?‬
‫יו, זה גייב. תשאירו הודעה.‬
‫גייב, תחזור אליי דחוף.‬
‫היי, בוקר.‬
‫היי.‬
‫שנאכל בראנץ׳ לפני שנרד לים?‬
‫נראה לי שאני צריכה לחזור הביתה.‬
‫כאילו…‬
‫לטקסס?‬ ‫-כן.‬
‫הרגע הגעת.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫רוזי התקשרה אליי. היא לא יודעת איפה גייב,‬
‫גם אני לא, והוא לא עונה לטלפונים.‬
‫היא הייתה עם בייביסיטר כל הלילה.‬
‫אה, היא עם בייביסיטר?‬
‫כן, אבל אני לא מכירה אותה.‬ ‫אני לא יודעת מי זאת.‬
‫אבל את חייבת לחזור הביתה?‬ ‫לקחתי שבוע חופש…‬
‫כן, לא… אני יודעת.‬
‫רצינו לצאת לבראנץ׳…‬
‫רוזי מקבלת עדיפות על פני…‬
‫בראנץ׳, וחוף הים. את יודעת?‬
‫כן, ברור.‬
‫היי.‬ ‫-קפה?‬
‫כן, תודה.‬
‫רוצה ללכת לים?‬
‫כן.‬
‫רוצה בראנץ׳?‬
‫נטלי?‬ ‫-כן.‬
‫למשרד שלי בבקשה.‬
‫כן.‬
‫כן?‬
‫שבי.‬
‫אגיד לך בשיא הכנות.‬
‫טוב.‬
‫בהחלט יש פה מיומנות.‬ ‫פרספקטיבה יפה, הצללה נהדרת…‬
‫תודה.‬
‫אבל זה לא הכי מקורי.‬
‫בעצם, ממש לא מקורי.‬
‫טוב, למה הכוונה?‬
‫כאילו השתמשת באיזה אלגוריתם.‬
‫את חכמה.‬
‫נתת עבודה. זה דבר טוב. זה דבר נהדר.‬
‫אבל נראה לי שאת מציירת‬ ‫את מה שאת חושבת שאת צריכה לצייר,‬
‫ומתבססת על דברים שכבר קיימים.‬
‫אני רואה פה ברברה,‬
‫אני רואה צ׳אק ג׳ונס,‬
‫אני רואה טיסה דייויד,‬
‫אני אפילו רואה קצת מעצמי,‬
‫אבל אני לא רואה אותך פה.‬
‫טוב.‬
‫אולי…‬
‫אולי תוכלי לעזור לי‬
‫למצוא את הקול שלי?‬
‫״לעזור לך למצוא את הקול שלך״.‬
‫את יודעת,‬ ‫הייתי אסיסטנטית בפיקסאר שנים רבות.‬
‫ולמדתי המון. זה היה נהדר.‬
‫אבל הלקח הכי חשוב שלמדתי‬
‫היה שהשקעתי כל כך הרבה זמן‬ ‫ב״לעזור לאחרים למצוא את הקול שלהם״‬
‫שלא היה לי זמן למצוא את שלי.‬
‫ויום אחד, פשוט התפטרתי,‬
‫ועבדתי בעבודה מחורבנת,‬ ‫כזאת שלא צריך לקחת הביתה,‬
‫וכל מה שעשיתי, בכל יום,‬ ‫היה למצוא את הקול שלי.‬
‫לא היה לי מנטור. אף אחד לא עזר לי.‬
‫את מבינה?‬
‫את מנסה להגיד לי להתפטר?‬
‫אני אומרת לך שלכל אחד‬ ‫יש את הרגע הזה בחיים‬
‫שבו הוא צריך להחליט מה הכי חשוב לו.‬
‫זה.‬
‫זה מה שהכי חשוב לי.‬
‫אז זה הרגע.‬
‫היא פיטרה אותך?‬
‫לא, אבל היא בעצם אמרה לי‬
‫שכל היצירות שלי לא מקוריות, חסרות השראה,‬
‫ושאני מעתיקה מאומנים אחרים,‬
‫ושבעצם, אני צריכה להתפטר.‬
‫אתה מקשיב?‬
‫כן.‬
‫אני מצטער, נאט. זה…‬
‫זה ממש לא הוגן.‬
‫טוב. כשיהיה לי רגע פנוי, אני…‬
‫אתקשר לג׳ני. היא…‬ ‫-לא!‬
‫בבקשה אל תתקשר לג׳ני.‬
‫אני לא רוצה שתעזור.‬
‫אני רק מנסה לחלוק איתך.‬
‫אני רק רוצה לדבר עם החבר שלי‬ ‫ולקבל קצת נחמה.‬
‫אני רק רוצה ליצור חיבור איתך,‬ ‫כי נראה לי שזה לא…‬
‫קורה הרבה בימינו.‬
‫אני מצטער. כן.‬
‫פיניתי מקום בשבילך.‬
‫שלחתי לך מודעות של דירות.‬ ‫בכלל לא הסתכלת ולא חזרת אליי.‬
‫אני מנסה להקים בית וחיים איתך.‬
‫הלוואי שהיית…‬
‫הלוואי שהיית רוצה לכלול אותי בתוכנית שלך.‬
‫נאט, אני כאן, בטלפון איתך.‬
‫אני מדבר איתך, אני…‬
‫יש לי פה יום מטורף,‬
‫ואני קופא פה,‬
‫אני בצד השני של היבשת,‬
‫אבל אני כאן. אני מדבר איתך.‬ ‫אני לא יודע מה עוד את רוצה ממני.‬
‫אני עושה מה שאפשר. אני יודע שזה גרוע…‬ ‫-אולי אתה בדיוק איפה שאתה צריך להיות.‬
‫אבל כרגע, זה לא איתי.‬
‫זה לא עובד.‬
‫טוב, אם את חושבת שזה לא עובד,‬ ‫אז זה לא עובד. מצטער.‬
‫טוב. ביי.‬
‫כן, היי.‬
‫היי, רו. היי, חמודה.‬
‫היי מתוקה!‬ ‫-אימא!‬
‫היי! התגעגעתי אלייך.‬
‫את מציירת?‬ ‫-כן.‬
‫וואו, איזה יופי.‬
‫תביאי את החפצים שלך ונחזור הביתה. קדימה.‬
‫וגם את הצעצועים שלך.‬
‫מה קורה?‬
‫השארת את הבת שלנו לבד,‬ ‫עם מישהי שאני לא מכירה?‬
‫לא לבד, עם אחות של מירנדה.‬
‫לא, השארת אותה בלילה‬ ‫עם בייביסיטרית שמעולם לא פגשתי.‬
‫עם אחות של מירנדה.‬ ‫-יופי, גייב. ביקשתי סופ״ש אחד.‬
‫סופ״ש אחד כדי לבקר חברה באל־איי.‬
‫אף אחד לא אמר לך לקצר את הנסיעה שלך‬ ‫ולחזור הנה בצעקות.‬
‫הבת שלי התקשרה אליי,‬ ‫ונאלצתי לחזור כדי לטפל בבת שלי.‬
‫מצטער, היה בלת״ם.‬ ‫היא לא הייתה אמורה להישאר לישון.‬
‫לא יכולת לסמוך עליי?‬ ‫-לא.‬
‫אז את הבנאדם האחראי היחיד פה?‬ ‫-כן.‬
‫הצעתי נישואים למירנדה.‬
‫זה מה שקרה. זה היה הבלת״ם.‬
‫סתם, תוכנית זניחה. להציע נישואים.‬
‫אוקיי.‬
‫זה כל מה ש… אוקיי?‬
‫אוקיי, סבבה.‬
‫סבבה.‬
‫רוזי, בואי.‬
‫אוי, נאטי…‬
‫בואי ניכנס ונתייבש.‬
‫אני יודעת.‬
‫טוב.‬
‫סוף סוף חזרת אלינו!‬
‫זו באמת את?‬
‫אני כל כך מאושר.‬
‫ליומיים שלמים, אבא.‬
‫צר לי על ג׳ייק.‬
‫טוב.‬ ‫-תודה.‬
‫אפיתי עוגיות ובראוניז. מה את מעדיפה?‬
‫אני בעד בראוניז.‬
‫- הגשת סרטים לפסטיבל SXSW -‬
‫- המסיבה של ניקול לקראת התינוק -‬
‫את חושבת שזה המקום?‬
‫לא. זה נראה כמו הסיוט הכי שחור שלי.‬
‫בואי.‬
‫זאת נראית כמו המסיבה הכי חמודה בעולם.‬
‫את חושבת שהם יחשפו את מין התינוק?‬
‫זה בן. כולם יודעים שזה בן.‬
‫טוב…‬
‫כן. תכלת בכל מקום.‬
‫הבית שלך ענקי.‬
‫תודה.‬
‫כן, החלטנו לשדרג כשגילינו.‬
‫את מחפשת לקנות?‬
‫לא, אני באל־איי, אז…‬
‫אין לי כסף לכלום. ובדיוק פוטרתי, אז…‬
‫אה. טוב…‬
‫קורה.‬ ‫-קורה.‬
‫מה שלום החבר החתיך שלך?‬ ‫ראיתי תמונות ברשת.‬
‫בדיוק נפרדנו, האמת.‬
‫טוב, את יודעת…‬
‫גם זה… קורה.‬
‫כן.‬
‫את עדיין מציירת?‬
‫הציור האחרון שציירת לי‬ ‫עדיין אצלי על המקרר.‬
‫לא.‬
‫לא, אני גם לא ממש מציירת. אז…‬
‫אוקיי…‬
‫אנג׳י! תודה שבאת.‬
‫סליחה.‬ ‫-ביי.‬
‫רגע, מה?‬ ‫-אני יודעת.‬
‫אני מוכרחה לעוף מפה. בואי נלך.‬ ‫-מה? הרגע הגענו.‬
‫חכי רגע!‬
‫לא. זה נהיה ממש עצוב ופתטי‬
‫שאני מנסה להסביר לאנשים האלה‬ ‫שהחיים שלי לא הלכו כמתוכנן.‬
‫אפשר לעוף מפה?‬ ‫-אז תשוויצי בחלקים הטובים.‬
‫איזה חלקים טובים? בחייך…‬ ‫-את צוחקת עליי?‬
‫תמיד אמרנו שנחיה באל־איי ביחד,‬
‫ואנחנו עושות את זה.‬ ‫-כן,‬
‫ואני אגור איתך עד גיל 40,‬
‫כי אין לי כסף, בדיוק פוטרתי,‬ ‫אני רווקה, אני אמות לבד…‬
‫קארה, אני חייבת ללכת הביתה. בבקשה.‬
‫אני זזה.‬
‫לילה טוב, ינשופה.‬
‫עשית בשכל שלא הלכת למסיבה הזאת.‬
‫זה היה סיוט אמיתי.‬
‫לא יכולתי.‬
‫שום דבר בי לא…‬
‫פשוט לא יכולתי.‬
‫זה בסדר.‬
‫סליחה.‬
‫על אל־איי. על איך שעזבתי.‬
‫זה כל כך רחוק, ו…‬
‫לא עמדתי בסיטואציה הזאת עם גייב.‬
‫לא התמודדתי עם זה בצורה טובה. סליחה.‬
‫היי, תקשיבי.‬
‫זה באמת בסדר.‬
‫באמת.‬
‫אני רוצה שיהיה לו טוב.‬
‫הוא יעשה את שלו,‬ ‫ואני אעשה את העבודה שלי.‬
‫זאת פשוט הזדמנות בשבילי…‬
‫להתמקד בעצמי.‬
‫בבת שלי.‬
‫ביצירה שלי.‬
‫יש לך מזל שיש לך משהו שאת אוהבת.‬
‫- !לצייר! -‬
‫- הינשופה -‬
‫- קעקועים -‬
‫היי.‬
‫ילדה חמקנית.‬
‫אפשר לראות את הבא אחריו?‬
‫עוד לא ציירתי את הבא אחריו.‬
‫למה את מחכה?‬
‫זה כזה חמוד! זה הדבר הכי טוב שיצרת.‬
‫אולי אם יצא מזה משהו,‬ ‫אגיש את זה לפסטיבלים או משהו. לא יודעת.‬
‫מרשים.‬
‫- האתר פורסם בהצלחה -‬
‫- אינדיגו‬ ‫במאית: נטלי בנט -‬
‫- הבקשה התקבלה! -‬
‫אלוהים! תראי אותך!‬
‫אבא בא לכבוד היום הראשון שלך.‬
‫תביאי כיף.‬
‫טוב.‬
‫שיהיה לך יום מהמם.‬
‫יש פה מגלשה!‬ ‫-נכון!‬
‫לכי, שחקי.‬
‫אוהבת אותך.‬ ‫-אוהב אותך!‬
‫האמת שיש לי מתנת חתונה מוקדמת.‬
‫אוי לא.‬
‫זה לא פריט מהרשימה שלכם, אבל…‬
‫וואו!‬
‫משככים לתופים שלי.‬
‫ובשבילך. מבטלות רעשים.‬
‫זה יפה מצדך. תודה.‬ ‫-תודה.‬
‫אני צריכה לענות, אבל נדבר בהמשך.‬
‫ביי.‬ ‫-ביי.‬
‫היי.‬ ‫-היי, נאט!‬
‫את לא תאמיני.‬
‫מה?‬
‫הקומיקס שלך, ״הינשופה״,‬ ‫ברשימת עשרת המבטיחים של PopSugar.‬
‫אלוהים.‬
‫- #3: הינשופה מאת נטלי בנט -‬
‫אלוהים!‬
‫אלוהים.‬ ‫-מה?‬
‫מה?‬ ‫-אלוהים!‬
‫״ברכותינו. הסרט הקצר שלך, ׳אינדיגו׳,‬
‫נבחר למסגרת ׳קולות חדשים׳‬ ‫של פסטיבל SXSW״!‬
‫מה?!‬
‫ציצי לציצי!‬
‫איך היה בסופ״ש?‬ ‫-אכלנו גלידה בשני הערבים.‬
‫זה היה אמור להיות הסוד שלנו.‬
‫סבתא וסבא בחוץ.‬ ‫הם רוצים להקריא לך ספרים, טוב?‬
‫תגידי להם שלום.‬
‫אוהב אותך!‬
‫יש לי משהו להראות לך.‬
‫טוב. באמת?‬
‫טוב. אני מניח שזה כאן.‬
‫אלוהים, נאט! זה…‬
‫זה יפהפה.‬
‫תודה.‬
‫ויש עוד משהו.‬
‫מה?‬
‫התבקשתי להשתתף בפאנל ב־SXSW.‬
‫מה?‬ ‫-כן.‬
‫זה לא כזה סיפור, רק כמה אנימטורים…‬
‫את צוחקת? זה מטורף!‬
‫וואו, את…‬
‫נאט, אלוהים.‬
‫כן.‬ ‫-זה…‬
‫כן.‬
‫זה…‬
‫קרה ממש מהר,‬
‫אחרי שזה קרה ממש לאט.‬
‫כן.‬
‫מגניב. אני אבוא, ו…‬
‫גם רוזי.‬
‫גם האמרגן שלנו מנסה‬ ‫לסדר לנו הופעה ב־SXSW, אז…‬
‫אולי נשתדל להתארגן על אותו סופ״ש.‬
‫הלהקה שלך תופיע ב־SXSW?‬
‫זאת הכוונה.‬
‫אשמח לראות אותך מופיע שוב.‬
‫ממש אשמח.‬
‫היי, ג׳ייק.‬
‫קיוויתי לתפוס אותך, אבל זה בסדר.‬
‫רק רציתי לעדכן אותך ש…‬
‫סרט קצר שעשיתי התקבל ל־SXSW.‬
‫ו…‬
‫אני ממש נרגשת וגאה, אז…‬
‫אני חושבת שאתה האדם היחיד בחיי‬ ‫שבאמת מבין כמה זה משמעותי בשבילי,‬
‫אז רק רציתי שתדע.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫אלוהים. תעשי סיבוב.‬
‫לעשות קרחת?‬
‫אהבת?‬ ‫-אהבתי!‬
‫באמת?‬ ‫-כן!‬
‫לכאן!‬
‫הבא בתור.‬
‫היי. נטלי בנט.‬
‫בבקשה.‬
‫תודה.‬
‫בבקשה.‬
‫היי.‬ ‫-נטלי בנט.‬
‫בבקשה. זה שלך.‬
‫תודה.‬ ‫-בבקשה.‬
‫ציינת ש״משמרת לילה״‬
‫נוצר בהשראת שגרת ההשכבה של הבת שלך.‬
‫כן. בחודשים הראשונים,‬ ‫היא הייתה חיית לילה,‬
‫וזה שיגע אותנו, וכתוצאה מזה,‬
‫התחלנו לקרוא לה הינשופה שלנו.‬
‫בדרך כלל נלוותה לזה קללה.‬
‫״הינשופה ה… שלנו.״‬
‫תסתמי אוזניים, מתוקה.‬
‫היא כזאת חמודה.‬ ‫-תודה.‬
‫בכל אופן, אבא שלה ואני צחקנו‬ ‫שבטח יש לה חרדות‬
‫בגלל כל הדברים שיש לה לעשות למחרת,‬
‫וזה נהיה קטע שלם, שבו היא הייתה…‬
‫ינשופה קטנה ולחוצה בחליפת עסקים, ו…‬
‫זאת הייתה בדיחה פרטית.‬
‫אותנו זה הצחיק,‬ ‫אבל לא ידענו אם זה ישעשע מישהו אחר.‬
‫מבחינתי, אני יודעת איך זה‬ ‫להיות ערה כל הלילה‬
‫ולדאוג לגבי מאה הדברים שיש לי לעשות למחרת.‬
‫את תמיד יכולה להתקשר, כי אני תמיד ערה.‬
‫טוב.‬
‫אולי אעשה את זה.‬ ‫-יופי.‬
‫מקסים לארח אותך כאן היום.‬ ‫-תודה רבה.‬
‫היי, זאת לא הלהקה של גייב מפעם?‬ ‫-כן.‬
‫אלוהים. בואי ניכנס.‬
‫אלוהים, וואו!‬
‫מה קורה? מה שלומך?‬
‫טוב לראות אותך.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫בנט?‬
‫הולי שיט! כמה זמן עבר, חמש שנים?‬
‫כן.‬
‫היי.‬
‫וואו.‬
‫זה מטורף.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫ראיתי את העדכונים מסיבוב ההופעות,‬
‫ואת כל הדברים, כי אתה מפורסם עכשיו.‬
‫לא…‬
‫איך את? איך האיור, וכל זה?‬
‫יש פה הערב בכורה של סרט קצר שעשיתי, האמת.‬
‫די!‬ ‫-כן.‬
‫ברצינות?‬ ‫-כן.‬
‫וואו.‬
‫ראיתי שאתה… מאורס?‬
‫מזל טוב.‬
‫נשוי.‬
‫לא!‬ ‫-כן.‬
‫אתה גבר נשוי!‬
‫אכן.‬
‫וואו.‬
‫אנחנו בהיריון.‬ ‫-לא!‬
‫כן.‬ ‫-באמת?‬
‫זה… כן.‬
‫זה מטורף.‬ ‫-אני חייבת לספר לך משהו.‬
‫זוכר את ליל סיום הלימודים?‬
‫עשיתי בדיקת היריון בלילה ההוא.‬
‫שהיה אמור להיות…‬
‫כן, ממני. ו…‬
‫לא הייתי! סליחה.‬ ‫-אוקיי.‬
‫לא, לא הייתי בהיריון.‬
‫אתה תהיה אבא מעולה.‬
‫הם מעולים!‬
‫מי הגבר הזה?‬
‫הנה הוא! תראו אותו!‬
‫למה הסתרת את זה ממני?‬
‫לא הסתרתי.‬ ‫סיפרתי לכם מהיום הראשון שאני מתופף.‬
‫לא האמנתי לך.‬ ‫-אמרת שאני כובס.‬
‫לא ייאמן. כל הכבוד!‬
‫תגידי ״כל הכבוד״!‬ ‫-רוצה בירה?‬
‫בירה?‬ ‫-כן. טוב.‬
‫אלוהים!‬
‫הנה היא.‬ ‫-רוצה בירה קטנטנה? טוב, בואי.‬
‫היית מדהים.‬
‫הייתי קצת חלוד.‬ ‫-לא.‬
‫איפה מירנדה? היא…‬
‫חשבתי שהיא תהיה פה.‬
‫אנחנו…‬
‫נפרדנו.‬
‫מה?‬ ‫-כן. זה פשוט…‬
‫אני מצטערת. אתה בסדר?‬
‫כן, אני בסדר.‬
‫היו כמה שבועות קשים, כמובן, אבל…‬
‫זו פשוט לא היית את.‬
‫למישהו יש כרטיס מיותר לזה?‬
‫כרטיס שהוא לא צריך?‬
‫כרטיס מיותר? למישהו יש כרטיס?‬ ‫יש לך כרטיס שאתה לא צריך?‬
‫כרטיס מיותר, אולי?‬ ‫-לא, מצטער.‬
‫למישהו יש כרטיס מיותר שהוא מוכן לתת לי?‬
‫ג׳ייק.‬
‫היי.‬
‫וואו, את נראית…‬
‫היי.‬
‫מה אתה עושה פה?‬
‫טוב…‬
‫ניסיתי להפתיע אותך.‬ ‫זה לא בדיוק כמו שתכננתי,‬
‫אבל הטיסה שלי התעכבה בטורונטו.‬ ‫הרגע הגעתי. חשבתי שיהיו כרטיסים.‬
‫אזלו הכרטיסים! זה מדהים! כל הכבוד!‬
‫באת הנה בשביל…‬
‫נתנו לך לבוא מהעבודה?‬
‫לא.‬
‫כן, טכנית כן, אבל הם לא אהבו את זה.‬
‫היו הרבה שיחות זועמות.‬ ‫כמה שיחות טלפון זועמות.‬
‫אני מצפה למצוא כמה הודעות זועמות‬ ‫בתא הקולי שלי, כשאדליק את הטלפון בחזרה.‬
‫זה מה יש.‬
‫וקיבלתי את ההודעה שלך בתא הקולי.‬
‫והאמת היא ש…‬
‫אני מעדיף להיות כאן בשבילך‬ ‫ולא בשום מקום אחר בעולם בשבילי.‬
‫- בימוי: נטלי בנט -‬
‫נטלי!‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫היי, לוסי. לא ידעתי שתהיי פה.‬
‫הייתי בפאנל קודם, וראיתי את שמך בתוכנייה.‬
‫רציתי לבוא ולהגיד שלום.‬
‫אני מעריכה את זה. תודה.‬
‫אני יודעת שהייתי קשה איתך.‬
‫כמו שאנשים היו קשים איתי בתחילת דרכי.‬
‫זה תחום קשה.‬
‫נכון.‬
‫יכולתי לעשות יותר.‬
‫יכול להיות שעשית בדיוק‬ ‫את מה שהייתי צריכה שתעשי.‬
‫כך או כך, מצאת את הקול שלך.‬
‫אני מאוד גאה בך.‬
‫תהיתי אם תשקלי לעבור במשרד שלי‬ ‫כשתחזרי ללוס אנג׳לס,‬
‫כי אשמח לראות מה הדבר הבא שתעבדי עליו.‬
‫כן, בשמחה רבה.‬
‫תודה, לוסי.‬
‫בבקשה.‬
‫ניפגש.‬ ‫-כן.‬
‫זוכר מתי היינו על הגשר הזה בפעם האחרונה?‬
‫שם הכול התחיל.‬
‫בלילה ההוא אמרת‬
‫שתהיה שם בשבילי.‬
‫ובאמת היית.‬
‫לכל אורך הדרך.‬
‫השתדלתי.‬
‫היית שותף נהדר, גייב.‬
‫תפסיקי.‬ ‫-לא, אני לא אפסיק…‬
‫לא.‬
‫אמרתי לעצמי כל הזמן הזה‬ ‫שאנחנו לא צריכים להיות ביחד…‬
‫מפני שאולי אנחנו מעכבים אחד את השני,‬
‫ושאם זה לא ילך,‬ ‫העניינים יהיו מורכבים מדי עם רוזי, אבל…‬
‫אני לא רוצה לחשוש ממה שיקרה אם זה לא ילך,‬ ‫כי מה אם זה כן ילך?‬
‫והייתי מאוהבת בך כמו מטומטמת כל הזמן הזה.‬
‫סוף סוף.‬
‫סוף סוף?‬
‫סוף סוף.‬
‫וואו.‬
‫ממש מגניב.‬
‫אתה יכול לחכות פה שתי שניות?‬
‫את נכנסת?‬ ‫-כן.‬
‫תחזיק את זה?‬ ‫-כן.‬
‫רק רגע.‬ ‫-אני פה.‬
‫תודה לאל שלא, כי זאת עוד סיבה.‬
‫אתה עושה את זה איתי הפעם.‬ ‫-אני יודע.‬
‫תיתן לי רגע?‬ ‫-כן.‬
‫את בסדר.‬
‫תודה.‬
‫- הסוף -‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין‬