Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‎- Ești pregătit? ‎- Nu.
‎NETFLIX PREZINTĂ
‎- Ești pregătit? ‎- Da.
‎Astronomul elvețian care a descoperit ‎materia întunecată a fost…
‎Ferrero Rocher?
‎Nu.
‎E imposibil.
‎Ai zis că va fi ‎un curs cât se poate de ușor și nu e.
‎Ai ales cursul ‎doar fiindcă s-a înscris fata aia sexy.
‎Lasă examenele finale!
‎Sunt toboșar într-o trupă, ‎iar tu, artistă genială.
‎Uite!
‎PLAN CINCINAL
‎Te așteaptă un viitor grozav, Nat.
‎Nu încă, de aceea trebuie ‎să absolv cu onoruri,
‎ca să obțin slujba din LA,
‎să-mi impresionez șefii și să fac filme.
‎- Asta vreau să fac. ‎- O să faci.
‎- Da. ‎- Ai un plan cincinal.
‎- Căci fără un plan, eșecul e garantat. ‎- Da.
‎- Exact. ‎- Trăiește, iubește, râzi.
‎- „Trăiește, râzi, iubește.” Am vorbit… ‎- Da.
‎Gabe, e important.
‎Ceea ce facem acum ‎ne pregătește pentru viitor.
‎Bine, fie.
‎Dar tu te ocupi de viitor, ‎așa că eu mă ocup de prezent. Hai!
‎- Un toast. ‎- Un toast? Pentru ce?
‎Bea, și îți spun după.
‎În sfârșit, trupa mea a primit ‎sponsorizare pentru turneu.
‎A primit sponsorizare… ‎Doamne! La naiba! Scuze!
‎Da.
‎Vezi? Asta zic. Nat, absolvim.
‎O să treci și tu, o să trec și eu,
‎și nu-ți dai seama ‎că planul tău cincinal e deja în mișcare.
‎Da.
‎Dar momentul ăsta e unic.
‎Momentul prezent.
‎- Momentul prezent? ‎- Da.
‎Ce propui să facem ‎pentru a profita de momentul prezent?
‎- Asta e nebunie curată! ‎- Ne-am țăcănit.
‎Suntem doar prieteni.
‎- Prieteni foarte buni. ‎- Da.
‎Și suntem foarte diferiți.
‎N-am putea fi mai opuși.
‎Nici măcar nu suntem atrași ‎unul de celălalt.
‎Asta
‎nu e adevărat.
‎Gabe?
‎Nat?
‎- Promite-mi doar… ‎- Ce?
‎Promite că nu trebuie ‎să însemne mare lucru.
‎Ce s-ar putea schimba?
‎UNIVERSITATEA DIN TEXAS - AUSTIN
‎FELICITĂRI ABSOLVENȚILOR!
‎Bună!
‎Bună, iubito!
‎- Ai o bere în sacoșă? ‎- „Iubito”? Ce?
‎Mă lași? Pleacă de pe veranda noastră!
‎Tu m-ai invitat la petrecere!
‎Scuze!
‎Da. Mereu se spune să nu guști punciul.
‎Eu sunt, scumpo.
‎Mai durează mult?
‎Ești bărbat. Du-te afară!
‎Descurcă-te!
‎Bună! Cum te simți?
‎Nu așa mi-am imaginat ‎că o să-mi petrec seara de absolvire.
‎Bine. Ăștia sunt în caz ‎că e de la sushiul de la benzinărie.
‎Bine.
‎Ți-am luat și astea…
‎TEST DE SARCINĂ
‎…în caz că
‎nu e.
‎- Am folosit prezervativul. ‎- Știu. Să elimini posibilitatea.
‎Nu pot fi însărcinată. Nu ăsta era planul. ‎Mergem la LA.
‎Și dacă sunt?
‎Nu!
‎Să gândim pozitiv.
‎Nu ești.
‎Scuze! Am zis „pozitiv”.
‎- Facem două deodată? ‎- Da.
‎Măcar două, în caz că unul e defect.
‎Bine. Îl fac. Nu te uita!
‎Gata.
‎Bine.
‎Pun cronometrul la două minute.
‎Mi-e frică. Doamne!
‎Haide! E în ordine. Ești bine.
‎O să treci peste asta. ‎Avem planuri în LA, nu?
‎Respiră adânc!
‎E mai bine să știi. Da?
‎Doamne!
‎- Cât mai e? ‎- Încă puțin.
‎Totul va fi bine.
‎CRONOMETRU - OPRIRE
‎Da. Bine.
‎- Să mă uit? ‎- Da.
‎Ce arată?
‎Doamne! Am scăpat.
‎- Slavă Domnului! ‎- Nu ți-am zis…
‎Mi-a fost frică o clipă.
‎- Îți poți imagina? ‎- Nu!
‎- Bea! ‎- Fără sushi de la benzinărie!
‎A fost o prostie.
‎O mare prostie.
‎Noroc, fato!
‎Noroc!
‎- Ce scârbos! ‎- Da.
‎Ce e, Nat?
‎Nu știu ce să fac.
‎O să fie bine, Nat.
‎- E în regulă. ‎- Ce mă fac?
‎Dumnezeule!
‎Dacă mai bați o dată…
‎S-ar putea să i-o trag.
‎Nu ești gravidă!
‎Nu știu cum să fac asta.
‎Scrie-mi, dacă ai nevoie de ceva.
‎- Te iubesc. ‎- Și eu.
‎Bine.
‎Vreau doar… ‎Ai auzit când am zis că sunt însărcinată?
‎Vreau să mă asigur că ai auzit ce am spus.
‎- Bine. ‎- Da, am auzit. Doar că…
‎- Procesez. ‎- …procesezi.
‎Nu te grăbi!
‎- Am avut prezervative. N-am greșit. ‎- Da.
‎Nu trebuia să se întâmple. ‎Li se întâmplă altora.
‎N-ar trebui să fim în situația asta. ‎La naiba!
‎Doamne!
‎- Îmi pare rău. ‎- Nu.
‎Încerc să înțeleg.
‎- Nu știu. ‎- Și eu.
‎- Nu știu ce să spun. Sunt… ‎- Nici eu.
‎Ascultă…
‎Trebuie să fie alegerea ta.
‎Este alegerea ta.
‎Nu e o scuză, ‎fiindcă mă afectează, evident.
‎Te susțin, orice ai alege.
‎Îți susțin alegerea.
‎- Mulțumesc. ‎- Vorbesc serios.
‎Știu.
‎Cred că o să păstrez copilul.
‎Bine.
‎Deci tu și Gabe…
‎A fost foarte…
‎susținător și
‎înțelegător.
‎Evident că nu vom fi un cuplu,
‎dar vrea să mă ajute ‎și asta mi-ar prinde bine acum.
‎Doar pentru o vreme.
‎Nu știu cum să-ți explic.
‎Simt că e ceva…
‎ce trebuie să fac.
‎De parcă asta trebuia să se întâmple.
‎Deci, evident, nu pot pleca la LA.
‎Nu-i nimic.
‎- Nu plec nici eu. ‎- Nu. Tu pleci la LA.
‎Nu te pot lăsa aici.
‎- Ba da. Poți. ‎- Nu pot pleca singură.
‎Ba da, poți. ‎Dacă cineva poate, aceea ești tu.
‎Nat…
‎Ai muncit
‎din greu pentru asta.
‎Și te așteaptă postul acela ‎în publicitate. Mai știi?
‎Așa că te duci.
‎Nu-ți face griji pentru mine.
‎Pot să desenez, într-un fel sau altul. ‎Mă descurc.
‎Bine?
‎Bine.
‎PLANUL CINCINAL AL LUI NATALIE ‎CEA MAI BUNĂ ANGAJATĂ!
‎MAMĂ
‎Data viitoare când ne vedem, ‎o să cânți la Hollywood Bowl.
‎- Sau, în cel mai rău caz, la Wiltern. ‎- Da, în cel mai rău caz.
‎Mulțumesc pentru ajutor.
‎- O să-mi fie dor de tine. ‎- Și mie, Gabe.
‎- Bine, o să te vizitez. ‎- Da, știu.
‎Semnalizează!
‎- Ai grijă cum te încadrezi! ‎- Bine.
‎Cara!
‎Pe curând!
‎Hei!
‎Pa!
‎Bine.
‎Pune-ți centura, soro!
‎Pe curând!
‎Da.
‎Aia e Nat?
‎S-o luăm încet. ‎Găsesc eu momentul potrivit să le spun.
‎- Da. ‎- Ești de acord?
‎- Super! ‎- Bine.
‎Bună! Ce cauți aici, dragă? ‎Credeam că ești în drum spre LA.
‎Bună, Gabe!
‎- Mă bucur să vă văd. ‎- Sunt însărcinată.
‎Poftim?
‎Cu el?
‎Putem vorbi despre asta?
‎Nici nu știam că sunteți împreună.
‎Nu suntem.
‎Grozav!
‎Da, în mare parte, suntem amici.
‎În fiecare zi, mai puțin una, ‎dar a fost o noapte. O jumătate de noapte.
‎- Doamne! ‎- Încetează!
‎Uau!
‎Încă mai caut o soluție.
‎Vreau să iau cea mai bună decizie ‎pe mai departe.
‎Știu că vă bucurați că ați rămas singuri…
‎E grozav.
‎…și că vă place.
‎Dar aș putea cumva
‎să vin acasă?
‎Și obiectivele tale? Și mutatul în LA? Și…
‎Abia ți-ai luat licența, Nattie.
‎Pentru asta ai muncit încă de mică.
‎E tot ce ai visat.
‎Și o să lucrez în animație, tată. ‎Într-un fel sau altul… Serios!
‎Dar iau o mică pauză.
‎Ce…
‎Tu ce ai studiat, Gabe?
‎Istorie.
‎Istorie?
‎Da, încă încerc să-mi dau seama ‎ce o să fac cu asta.
‎Încetează!
‎Gabe.
‎Dar am de gând să lucrez ca…
‎Să-mi păstrez slujba de la curățătorie ‎și vara, între concerte…
‎- Concerte? ‎- Sunt și toboșar într-o trupă.
‎Toboșari…
‎Muzician.
‎Se plătește?
‎Nu încă.
‎Atunci, nu ești muzician. Ești curățător.
‎Și acum ne-ai pus pe centrifugă, ‎nu-i așa, amice?
‎Nu poți face asta. ‎Nu-i poți spune să renunțe la visul lui.
‎- Tu renunți la al tău. El de ce nu… ‎- Nu renunț la visul meu!
‎Cu tot respectul, dnă Bennett, ‎o să fac ce ține de mine.
‎Ce ține de tine? Ai făcut deja!
‎Mamă, nu poți să-l judeci așa.
‎- Am venit la voi… ‎- Ai impresia că o să fim…
‎Stați puțin!
‎Tina…
‎Stați! Cu toții simțim multe lucruri ‎în clipa asta.
‎Eu și mama ta, în special, ‎față de acest tânăr domn…
‎- Și de tine. ‎- Știu.
‎Cel mai bun lucru ‎pe care îl putem face acum
‎este să tragem adânc aer în piept amândoi.
‎Să luăm o pauză.
‎- Să ieșim pe verandă. ‎- Pe bune?
‎- Da, pe bune. ‎- Bine.
‎- Uau! ‎- E cel mai înțelept lucru.
‎N-am învățat-o să se protejeze?
‎Să pună un prezervativ?
‎Ba da. Am învățat-o despre prezervative. ‎Rețin discuțiile.
‎Avea 15 ani.
‎Transpiram.
‎Nu se așteptau să se întâmple așa.
‎Nu se așteptau… ‎Nici eu nu mă așteptam la asta.
‎N-am văzut
‎„mamă singură și șomeră la 22 de ani”
‎când mi-a citit Cara ‎în cărțile de tarot luna trecută.
‎Cum rămâne cu planurile noastre?
‎Cu duminicile în pielea goală ‎și cu mobila cu muchii ascuțite?
‎Trebuia să mergem la Barcelona.
‎M-am tot gândit la asta.
‎Ar fi logic dacă…
‎- Ce? ‎- Dacă noi doi am…
‎Vreau un psiholog acum, ‎dar duminicile în pielea goală…
‎N-o să fie…
‎Nu!
‎- Hai să ne căsătorim! ‎- Nu!
‎Nu! Ridică-te! Nici pomeneală!
‎- Hei! Nu vorbea cu tine! ‎- Sper că te rogi. Ridică-te! Stai jos!
‎- M-am gândit mult de aseară… ‎- O decizie bine chibzuită.
‎S-au gândit la toate… De aseară.
‎Scuze! Mi s-a părut o decizie pripită.
‎Credeam că e o chestie rapidă. ‎„O să avem un…”
‎Nu, s-au gândit între patru și șase ore.
‎Nu știu de ce te porți așa ciudat, Rick.
‎E clar că au totul sub control.
‎Tu.
‎Ce?
‎Nu e așa bine gândit cum ar fi putut fi ‎și mai căutăm soluții.
‎- Știi… ‎- Știu.
‎O să fii un tată foarte bun.
‎Dacă e să fiu în situația asta cu cineva, ‎mă bucur că sunt cu tine. Serios.
‎Știi?
‎Dar vrei să te însori cu cineva ‎de care ești îndrăgostit. Știu asta.
‎Nu? Evident.
‎Nu?
‎Da.
‎Mersi, oricum!
‎- Indicatorul cu LA! Am reușit! Am ajuns! ‎- Doamne!
‎- Am ajuns! ‎- Salutare, California!
‎Dumnezeule!
‎Uite!
‎Uite, operații estetice!
‎Asta e?
‎Asta!
‎- E asta frumoasă? ‎- Stai!
‎Doamne!
‎Stai!
‎Nu.
‎E 448.
‎Noi suntem la 449.
‎E drăguță.
‎- E drăguță! ‎- Da!
‎ANIMAȚIE - LOS ANGELES, CALIFORNIA
‎Niciuna din slujbele astea nu se plătește. ‎Chiar niciuna.
‎Instructaj neplătit.
‎Stagiu neplătit. Sunt toate…
‎Cum să fac bani? Cum să facă cineva bani?
‎- Trebuie să fii bogat ca să fii artist? ‎- Da. Asta e America. Deci…
‎ASISTENTĂ - LUCY GALLOWAY
‎Nu. Doamne!
‎Lucy Galloway își caută asistentă.
‎Stai, nu e cumva…
‎Ba da. E marea barosană de la Tall Story,
‎e idolul meu și sunt obsedată ‎de tot ce a creat vreodată.
‎- Și face angajări? ‎- Da.
‎O șansă de la Dumnezeu! ‎Trebuie să încerci.
‎- E mâna Lui. ‎- Nu am calificări.
‎Îți garantez
‎că vor candida 20 de oameni ‎mult mai puțin calificați.
‎Sigur, dar nu…
‎- Dacă nu încerci, țip. ‎- Nu, te rog. Abia am venit aici.
‎Nu. Cara.
‎Nu… Bine, o să…
‎Bine. Încerc. Dar n-o să-l obțin.
‎- O să fie jenant. ‎- Nu spune asta! Nu fi negativistă!
‎Sunt doar realistă.
‎Am făcut CV-ul. L-am trimis. ‎Să trecem mai departe.
‎Nu l-ai personalizat ‎cu o scrisoare de intenție?
‎Ce? Nu mi-ai spus să fac asta.
‎Nu e nici șase dimineața. Ce faceți?
‎Scuze!
‎Te deranjăm?
‎E greu să-ți invadeze cineva ‎brusc spațiul?
‎- Scuze! ‎- Azi trimitem CV-uri.
‎Da.
‎Și trebuie să mergi la „ginecologist”, ‎la medicul de familie…
‎La doctor.
‎Așa… Da.
‎Am făcut 20 de minute, nu?
‎Da. O să considerăm că ai terminat.
‎Bine.
‎Odihnește-te! Arăți grozav, da?
‎Nu-mi pare rău că te-am trezit.
‎Bună dimineața!
‎HAI CĂ POȚI!
‎…din Pasadena, Los Angeles…
‎Nat? Cât e ceasul?
‎E 8.49.
‎La naiba! Bine.
‎Lucy Galloway ‎are un eveniment în seara asta.
‎Mă întreb dacă aș putea apărea neinvitată.
‎Du-te! De ce nu?
‎- E ciudat? ‎- Nu. Dai dovadă de inițiativă.
‎În plus, n-ai primit răspuns ‎la celelalte CV-uri.
‎- Da. Mulțumesc. ‎- Asta.
‎Ce-i asta?
‎Pentru prima ta zi în publicitate.
‎O să te descurci de minune.
‎Îmi place mult.
‎Sunt mândră de tine.
‎Mersi!
‎Te iubesc cel mai mult.
‎Hei!‎ ‎O să-ți găsești de lucru.
‎Pe bune. O să te descurci.
‎- Bine. Te iubesc. ‎- Te iubesc.
‎Pa!
‎Natalie? Poți să intri.
‎Bine.
‎Bună! Petrecerea Tall Story?
‎- În spate. Au o listă. ‎- Bine. Mulțumesc.
‎Bună! Pot să iau…
‎Rămâi în zona asta!
‎Scuze!
‎Bine.
‎- Mersi, frate! ‎- Cu plăcere.
‎Scuze!
‎- Alo? ‎- Hayden.
‎Da.
‎- Ce e, frate? ‎- Ce dorești?
‎Nu trebuie să-mi cumperi de băut.
‎Nu-ți cumpăram de băut. ‎Ți-l prezentam pe Hayden.
‎Bine.
‎Îmi dai o tequila? ‎Cea mai ieftină e bună. Mulțumesc.
‎Super!
‎Ești actriță?
‎Nu. Dar tu?
‎Da.
‎- Trebuia să participi la eveniment? ‎- Oarecum.
‎Încerc să…
‎E o femeie acolo. ‎Am candidat pentru un post la ea.
‎Ai candidat?
‎Am candidat pentru un post ‎la o femeie dinăuntru.
‎- Lucy Galloway. ‎- Urmărești o angajatoare.
‎- Nu! ‎- Ești îndrăzneață.
‎- Sunt impresionat. Care e planul? ‎- Nu!
‎Încerc doar…
‎Încerc să profit de o situație.
‎Sunt nou-venită.
‎Trebuie să cunoști lume în orașul ăsta. ‎Nu cunosc.
‎Așa că voiam să încerc să intru.
‎- Nu te prea străduiești. ‎- Fiindcă e un om cu o listă.
‎Sunt vreo o sută de nume pe listă.
‎Nu știe dacă ai ieșit la baie ‎sau să bei ceva.
‎Așa că haide!
‎Trec pe lângă el, zâmbesc
‎și mă prefac că știu unde mă duc?
‎Bine.
‎Mulțumesc.
‎Ăsta e din partea mea. Bravo!
‎N-am avut niciun dubiu. ‎Eu sunt Jake, apropo.
‎Mulțumesc.
‎- Natalie.
‎Natalie, ce post vânezi?
‎Acela de asistentă a lui Lucy.
‎E idolul și designerul meu ‎de personaje preferat.
‎- Astea? ‎- Da.
‎Impresionant. Tall Story Animation.
‎Am intrat. Am reușit.
‎Fii relaxată! Ochii pe premiu!
‎Unde e doamna asta? O vezi?
‎Scuze.
‎Lucy Galloway e aici?
‎Nu vine la chestiile astea.
‎Bine. Nu e aici. ‎A fost o pierdere de timp.
‎- Mulțumesc. Noapte bună! ‎- Stai! Nu pleci.
‎- Ba da. ‎- Abia am intrat.
‎Nu e aici. Așa că trebuie ‎să merg acasă și să mai trimit CV-uri.
‎- Acum? ‎- Da.
‎Bine. Suntem aici.
‎Măcar fură niște mâncare.
‎N-o să fur mâncare.
‎Ce au?
‎Sunt bine. În LA nu e la fel fără tine‎,
‎dar mă străduiesc ‎să trăiesc visul pentru amândouă.
‎Am găsit pe cineva să-ți ia camera. ‎E de treabă.
‎Și mâine încep noua slujbă. Ai vreun sfat?
‎Poate să nu întârzii la serviciu.
‎Bună idee!
‎Da.
‎Știai că în LA toți au un titlu,
‎de parcă ar juca în ‎Burlacul?
‎Nu.
‎Da, aseară am cunoscut o fată
‎care zicea ‎că e supervizoare de tinere talente.
‎Nu știu ce înseamnă asta…
‎Nici eu nu știam.
‎Se pare că e o simplă bonă ‎pentru niște copii de vedete.
‎LA-ul e foarte ciudat.
‎Tu cum te mai simți?
‎Sincer, destul de nasol.
‎Practic, ieri am mâncat biscuiți, ‎am dormit de trei ori
‎și am vomitat tot restul zilei.
‎Îmi pare rău, draga mea.
‎E normal, nu?
‎Da.
‎Face parte din proces.
‎Sigur o să fie mai bine.
‎Ai mai desenat?
‎- Nat? ‎- Nu.
‎Pot să…
‎Pot să te sun mai târziu, ‎ca să plâng singură pe canapea?
‎Da, normal.
‎- Sunt aici, dacă ai nevoie de ceva. ‎- Bine. Te iubesc.
‎- Te iubesc. ‎- Pa!
‎Alo?
‎Bună! Natalie Bennett?
‎Eu sunt.
‎Da.
‎Natalie. Bună!
‎Bună!
‎Ți-am găsit CV-ul și i-am zis lui Hannah ‎să-l pună deasupra.
‎- Jake. ‎- Da.
‎Îți amintești. Ce drăguț!
‎Lucrezi aici.
‎Da. Faptul că ai studiat animația 2D și 3D ‎e punctul tău forte.
‎Începe cu asta! ‎Știi să gestionezi apeluri?
‎Nu răspunde! Când întreabă, spui „da”.
‎De ce nu mi-ai spus că lucrezi aici?
‎N-a venit vorba. Nu știu. ‎Credeam că ai putea fi țăcănită.
‎Credeai că aș putea fi țăcănită? ‎Știai că Lucy nici măcar nu e acolo.
‎Normal că știam.
‎Nu poți acosta pe cineva important ‎la un eveniment.
‎E ca și când un valet i-ar da un scenariu ‎lui Spielberg odată cu cheile.
‎Am acostat-o…
‎Nu știam ce ai de gând.
‎Ideea e că nu sunt mulți în orașul ăsta
‎care listează CV-uri vineri seara ‎în loc să se distreze.
‎De asta ești aici.
‎Frumos sacou! Nu-l purta! ‎Nu ești agent imobiliar.
‎Natalie? Ești gata?
‎Da! Ciudat!
‎Ești idolul meu.
‎Îmi plac toate lucrările tale. ‎Ești o mare…
‎Vorbești prea mult.
‎Foarte interesant.
‎Pot să-ți împrumut fața?
‎Cum? Fața mea?
‎Bine. Încearcă una fericită!
‎Veselă.
‎Încearcă una furioasă!
‎- Mânioasă? ‎- Da.
‎Și derutată?
‎- Îmi pare rău. Cine ești? ‎- Natalie Bennett.
‎- Da.
‎Natalie Bennett, ‎cu un CV pe hârtie împăturită.
‎Deci ai studiat 3D?
‎Și 2D. Sunt mai degrabă ilustratoare.
‎A fost o situație hibridă?
‎Nu, am avut dublă specializare.
‎M-am documentat
‎și am zis că aș avea șanse mai mari ‎la o slujbă dacă m-aș pricepe la ambele.
‎Iar 3D-ul e plin de ilustrații în prezent.
‎Avem ‎Spider-Verse, Paperman…
‎A venit o ciornă nouă. ‎Vor să discute… Scuze!
‎Doamne! Tu ești Shay Tanzie.
‎Vreau doar să-ți spun
‎că mi-a plăcut omagiul tău ‎adus lui Fiver în ‎Rabbit Lost.
‎A fost
‎superb.
‎Mersi!
‎Și l-ai pus pe Tucker ‎să lucreze la fundal, nu?
‎Da.
‎Minunat!
‎Cine e ea?
‎Natalie Bennett.
‎E aici pentru angajare.
‎Știi să gestionezi apeluri?
‎Da.
‎MULȚUMESC!
‎Poftim.
‎El e? Ce rapid!
‎E puternic. Ascultați!
‎- Vrei să știi dacă e băiat sau fată? ‎- E băiat sau fată?
‎E fetiță.
‎O fetiță!
‎CARIERA TA ÎN ANIMAȚIE
‎Cara! Un gândac!
‎- La mulți ani!
‎La mulți ani!
‎O să fie un an grozav!
‎La mulți ani!
‎BEBELUȘ
‎Chinul firesc din primul an. ‎Zile lungi, nopți târzii. Somn cam puțin.
‎Înainte aveai o viață socială plăcută?
‎- Nu chiar. ‎- Foarte bine.
‎N-ar fi supraviețuit.
‎Practic, e ca și când ai avea un copil.
‎Capul jos, ochii pe premiu! ‎Curând o să ai și tu asistentă.
‎- Mereu ai vrut să lucrezi în animație? ‎- Sincer, nu. N-am nimic cu animația.
‎Dar cred că e mai mult ‎o rampă de lansare pentru mine.
‎- Da. ‎- M-am mutat des în copilărie.
‎Am cunoscut mulți oameni interesanți. ‎Multe locuri ciudate.
‎Până la urmă, ‎vreau să spun poveștile alea.
‎Nu știu dacă e narațiune sau documentar,
‎dar asta vreau să fac, ‎să spun poveștile alea.
‎Dar tu?
‎Am crescut în același loc.
‎M-am mutat la LA ‎ca să am acele experiențe.
‎De asta sunt pe postul ăsta.
‎Ești exact unde trebuie.
‎Pentru mine, ‎e doar o părticică din Planul Cincinal.
‎Planul Cincinal?
‎Cum e citatul? ‎„Fără un plan, eșecul e garantat.”
‎Ce e?
‎- Nu pot să cred că ai spus asta. ‎- N-am spus-o eu, ci Benjamin Franklin.
‎Dar eu spuneam asta mereu
‎și-mi sărea lumea în cap.
‎Că citai din Benjamin Franklin ‎sau că aveai un plan cincinal?
‎- Ambele. ‎- Nu înțeleg.
‎- De ce să-ți sară cineva în cap? ‎- Nu știu!
‎Ce au oamenii contra planurilor?
‎Chiar așa!
‎Mi se pare grozav că ai un plan cincinal.
‎- Și mie. ‎- Pentru planurile cincinale!
‎Pentru planurile cincinale!
‎Ce? Urăsc cărțile astea! ‎Cărțile astea sunt nasoale.
‎Fiecare zice altceva. Cum știi?
‎Cum știi după care să te iei?
‎- Ce faci? ‎- Lovește mult.
‎- Da? ‎- Da.
‎Uau!
‎Cred că am contracții.
‎- Acum? Ești sigură? ‎- Da.
‎- Mă tem că o s-o dăm în bară. ‎- Sigur că o s-o dăm în bară.
‎E inevitabil, dar… La naiba! ‎Și ai tăi au dat-o în bară cu tine.
‎Ai mei, cu mine. Ai lor, cu ei.
‎E ciclul celor care se distrug reciproc.
‎Să ne oprim la Whataburger pe drum.
‎Pentru ce?
‎- Ca să mănânc. Acolo nu mă lasă. ‎- Probabil că au un motiv.
‎Nu! O să împing un copil prin vagin,
‎dar după ce mănânc ‎un sendviș picant cu pui.
‎- Să mergem! ‎- Da. Bine.
‎Doamne! Părinții mei!
‎Îi sun eu. Nu-ți face griji.
‎- Pe aici! ‎- Pe aici? Bine.
‎S-au oprit la Whataburger?
‎Asta e fata mea!
‎Da, are contracții intense, ‎dar te descurci excelent.
‎Îi dăm bătaie. Așa se face.
‎Nu te panichezi. Îi dai bătaie.
‎Auziți? Haide! Auziți?
‎- Rick! ‎- Da?
‎Trebuie să mă anunțați și pe mine.
‎Uite-l că vine!
‎Bine, o să… Uite-l că vine!
‎Respiră! Încearcă să respiri!
‎Să-ți aduc o cutie cu suc sau apă?
‎Bine.
‎Am o scurtă întrebare.
‎Sau lasă! Ești ocupată. Scuze!
‎Trebuie să învăț din nou ‎cântecele de leagăn pe care ți le cântam.
‎- Îmi amintesc. ‎- Da.
‎Te descurci grozav.
‎Nouă,
‎opt,
‎șapte…
‎Bine. Nu leșini, nu-i așa, tăticule?
‎Nu, sunt bine.
‎- Bine. Cinci… ‎- Hai că poți! Așa.
‎…patru…
‎- Așa. ‎- Bine.
‎Gata!
‎Bravo, mămico!
‎Poftim, mămico!
‎Bună, iubito!
‎Bună, Rosie!
‎- Salut! ‎- Bună!
‎Ai cumva experiență cu copiii?
‎Nu.
‎Bine. Lasă! Vino cu mine!
‎Ce-ai făcut?
‎E ziua mea.
‎La mulți ani!
‎Mulțumesc.
‎Și am vrut să mângâi una de ziua mea.
‎Bine.
‎Celelalte au fost geloase ‎și a trebuit să le mângâi.
‎Le-ai scos pe toate din ladă?
‎- Da. Asta s-a întâmplat. ‎- Da.
‎- Cred că… ‎- Mănâncă benzile desenate.
‎Doamne, așa e! Mamă! Bine.
‎Bine, ia tu benzile desenate! ‎Eu mă ocup de…
‎Mă pricep de minune la copii.
‎Ia-o înainte!
‎Vă las cinci minute ‎și vă cocoțați pe masă.
‎Mă scuzați.
‎Salut, amice! Scuze! ‎Nu la asta mă gândeam.
‎Nu.
‎- Nu vrea să se oprească. ‎- Aleargă razna.
‎- Mănâncă totul. ‎- Hai! Alungă-le!
‎- Scuze. Hai! ‎- Te descurci. Ai talent înnăscut.
‎Pune-ți fața pe a lui.
‎Te provoc să-ți pui fața pe a lui. ‎E atât de moale!
‎- Puiule! ‎- Hei!
‎- Nu! ‎- Are și pe spate.
‎Du-o în cadă, te rog!
‎- E în regulă. ‎- Mamă!
‎Gabe, îndreaptă capătul exploziv ‎departe de tine, da?
‎Poți să mă ajuți? Nu ajung la…
‎Dacă îți vine să crezi,
‎momentele astea îți vor lipsi ‎cel mai mult. Noapte bună!
‎Capre?
‎- Erau multe. ‎- De ce?
‎Fiindcă era ziua lui Jake. ‎A vrut să le dea drumul și să le mângâie.
‎A fost foarte drăguț.
‎Pot să lucrez cu tine, ‎să-l cunosc pe Jake? Pare că vă distrați.
‎Îmi urăsc slujba.
‎Ce…
‎Alo?
‎Vorbiți prea tare.
‎Poate tu!
‎Și asta nu e bibliotecă!
‎Uite! Imaginează-ți!
‎Doamne!
‎Hei! Păstrez cartea asta.
‎Nu?
‎N-o să dorm, ‎fiindcă sunt bufnița voastră nocturnă.
‎Și mai ce? Ești nocturnă?
‎Da, ești nocturnă?
‎Și ai afaceri de încheiat ‎și documente de îndosariat.
‎- Ce mai ai de făcut? ‎- Ce mai ai de făcut, micuță bufniță?
‎Micuță bufniță nocturnă, ai…
‎Ce ai? Angajați de concediat!
‎Ai angajați de concediat? ‎Nu! Bine, nu concediem angajații, nu.
‎Nu.
‎Da?
‎- Nat, te simți bine? ‎- Da.
‎Asta nu sună bine.
‎Da.
‎- Ce e? ‎- E de la hormoni.
‎- Și sunt… ‎- Bine. Știu.
‎Bine.
‎Vreau să știi că e normal.
‎Nu pare normal.
‎Dar este.
‎- Bine.
‎Când rămâi gravidă, se întâmplă o chestie ‎despre care nu vorbește nimeni.
‎Dar jelești puțin.
‎Jelești persoana care erai înainte.
‎Fiindcă, oricât de mult ți-ai dori ‎să devii mamă,
‎n-o să mai poți spune niciodată ‎că nu ești.
‎Nu vreau să te sperii.
‎- Bine. ‎- E…
‎E o schimbare uriașă pentru creier.
‎Renunți la cea care erai înainte.
‎Da.
‎Dar eu și tata suntem alături de tine, ‎orice ar fi.
‎Bine. Aproape că am terminat.
‎Ce se întâmplă? E totul bine?
‎Se tunde.
‎- Mă simțeam dezgustătoare. ‎- Și ne ocupăm de asta, nu?
‎Da.
‎Aruncă o privire!
‎Nu e gata, ‎dar cum ți se pare lungimea asta?
‎Frățioare! Arată grozav!
‎Arăt ca o mamă.
‎E un lucru bun, nu?
‎Blugi de mame, trupuri de tați.
‎- E marfă să fii părinte, nu? ‎- Nu.
‎Nu e de mame ‎doar fiindcă are lungimea asta.
‎Nu vreau să arăt ca una. ‎Arată rău. Nu-mi place.
‎Mi-a plăcut când te-ai tuns așa ‎la vârsta ei. Mult.
‎Îți plăcea totul la mine ‎când eram de vârsta ei.
‎- Îmi place totul la tine la orice vârstă. ‎- Da?
‎- Da. ‎- Dovedește-o!
‎Bine.
‎Ne puteți lăsa puțin?
‎- Da.
‎Mergem în camera noastră. Ești drăguță.
‎Îți pot tăia vârfurile, ca să îndrept…
‎Arată drăguț.
‎Ce e?
‎Vorbește! Știu că nu e vorba de păr.
‎Simt că nu mai am viață.
‎Pentru că nu desenez.
‎Nu-mi văd prietenii.
‎Nu fac nimic. Simt că…
‎Sunt doar asta.
‎Nu, ești totul.
‎Chiar ești.
‎Faci atât de multe
‎și dormi două ore odată la trei zile.
‎E incredibil.
‎Practic, ții
‎în viață un omuleț de una singură.
‎Faci o treabă minunată.
‎Și va fi cel mai greu lucru ‎pe care-l vei face vreodată.
‎În toată viața ta.
‎Când o să treci peste asta, și o să treci,
‎o să-ți iei zborul, de parcă Elon însuși ‎ți-ar fi construit o rachetă.
‎Te asigur.
‎Și ești frumoasă,
‎la fel ca întotdeauna.
‎Iată!
‎Jumătate de tort ‎pentru jumătate de anișor!
‎Uite ce ne aduce!
‎- E incredibil. ‎- Uau!
‎Ia te uită!
‎Uită-te la fața ei! Nu știe ce să facă.
‎- Îți vine să crezi? ‎- Uau!
‎- E un tort! ‎- Vrei?
‎- Vrei tort? ‎- E pentru tine, puișor.
‎Bătrânico! Ai împlinit ‎o jumătate de anișor!
‎Da!
‎- Vrei niște tort? ‎- Așa.
‎- Sunteți gata? ‎- Așa.
‎Bine. Nu vreau să-l tai pe Gabe.
‎Apropie-te! Sunteți gata?
‎- Așa! ‎- Haide!
‎Unu, doi, trei, da!
‎Hannah!
‎Hannah, îmi trebuie cafea imediat.
‎E mereu supărată, ‎din cauza picioarelor caprei.
‎Bună! Am câteva idei pentru Billy.
‎N-am cerut idei. Am cerut cafea.
‎Da.
‎Am încercat să-i arăt. ‎Nu mă consideră artistă.
‎Nu credeam că va fi așa greu.
‎Poate ar trebui să plec ‎și să mă fac barmaniță. Nu știu.
‎Te-ai gândit vreodată să pleci?
‎De fapt, am…
‎Mi-am găsit altă slujbă.
‎- Serios? ‎- Da.
‎Nu știu dacă o să accept.
‎E o companie mică, realizează documentare.
‎Același post, în cel mai bun caz. ‎Salariu mai mic.
‎Dar aș fi producător.
‎Ai fi producător?
‎Da, dar unul mărunt.
‎Ar trebui să accepți.
‎E în direcția ‎pe care ți-o dorești. Acceptă!
‎Filmează un documentar despre heli-schi. ‎Știi ce e heli-schiul?
‎- Nu. ‎- Faci schi sărind din elicopter.
‎- Ar trebui să… ‎- Ai face asta?
‎- Nu, dar aș fi cu cei care o fac. ‎- I-ai privi.
‎Da. Aș merge în Elveția și…
‎În Alaska, Chile și sper că și în Japonia.
‎Sper să ajung în Japonia. ‎Mereu mi-am dorit.
‎Doamne!
‎Filmul ăsta…
‎filmul ăsta…
‎Directoarea de animație a filmului ‎are lucrări superbe!
‎La prima vizionare
‎am avut aceeași senzație ‎ca și la ‎Călătoria lui Chihiro.
‎Îl știi?
‎Îl ador.
‎Spun de ani de zile
‎că ar trebui să se facă ‎un remake ‎live-action ‎al filmului.
‎Nu spui asta de ani de zile.
‎- Ba da. Ce-i rău în asta? ‎- Ba nu. Doamne!
‎- Care e problema? ‎- Nu!
‎- Ce ai împotriva remake-urilor? ‎- Plec.
‎Ce e așa rău în asta?
‎Bine.
‎Să faci un remake ‎live-action ‎al unui film animat
‎e ca și când ai povesti cuiva ‎despre visul pe care l-ai avut azi-noapte.
‎Magia nu se transpune niciodată. Nu merge.
‎Deci nu crezi că există valoare ‎în a lua o poveste
‎și a o relata în două feluri?
‎La ce-ți trebuie o versiune ‎live-action,
‎când interpretarea animată ‎e întotdeauna mult mai frumoasă?
‎Transmite ceea ce realitatea nu poate.
‎Adică nu există niciun remake ‎live-action ‎al unui film animat
‎care să fie la fel de bun ‎sau mai bun decât originalul?
‎- Nici măcar unul? ‎- Zi-mi unul!
‎Țestoasele Ninja. ‎Bum!
‎Din 2014?
‎Nu din 2014. Din 1990.
‎Sunt mai multe. Ți-aș putea da exemple.
‎Te rog.
‎Dacă aș avea notițele în față.
‎Bine.
‎Le am.
‎Bine.
‎Bine. Mă văd într-una ‎chiar mai sus de Sunset.
‎O casă în Hills. Clasic.
‎Dar și un studio de animație ‎lângă autostradă.
‎Traficul va fi un coșmar.
‎Nu-i nimic. ‎Voi avea un studio lângă autostradă.
‎Adevărat. Da. Aproape de plajă. E bine.
‎Da. Dar tu?
‎Sunt un om cu gusturi simple. ‎Vreau doar un mic studio de producție.
‎Cincizeci, șaizeci de angajați.
‎Și un apartament ‎cu patru dormitoare deasupra.
‎Deci vrei un zgârie-nori de fițe ‎în Brentwood
‎sau o vilă întinsă ‎de 30 de milioane de dolari.
‎În stil modernist?
‎Nu. Nici vorbă.
‎- Slavă Domnului! ‎- Nu.
‎Îmi pare rău.
‎Nu. Vreau ceva cald și cu suflet.
‎Un amic a zis ‎că sunt ca o brioșă cu afine.
‎- Deci vreau ceva… ‎- Ador brioșele.
‎…în concordanță cu asta.
‎Mă gândesc la o casă spaniolă,
‎cu rădăcini în trecut, ‎dar cu un ochi spre viitor.
‎- Tocmai am inventat asta. ‎- Îmi place.
‎- În cinci ani, crezi? ‎- Probabil șase.
‎Șase. Pare mai realist.
‎- Lucrurile durează aici. ‎- Da. Unele lucruri.
‎Și cum ajungem noi acolo? ‎Cum facem asta?
‎Cum obținem lucrurile astea?
‎- „Noi”? ‎- Da. „Noi”, fiecare pentru el.
‎Da.
‎Ce?
‎Când m-am mutat în LA,
‎am făcut-o fiindcă am crezut că trebuie.
‎- Da. ‎- Știi? Pentru muncă.
‎Tocmai mi-am dat seama ‎că am petrecut mult timp aici
‎încercând să mă conving ‎că ăsta e locul unde trebuie să fiu.
‎Nu mai simt așa.
‎Simt că sigur ăsta e locul ‎unde trebuie să fiu.
‎Și eu simt că trebuie să fiu aici.
‎Bine.
‎Bună! Sunt Jake.
‎- Cara. ‎- Încântat să te cunosc, Cara.
‎Încântată să mă cunoști.
‎Tocmai plecam.
‎Da.
‎Mă bucur că te-am cunoscut.
‎Bună!
‎- Ce faci? ‎- Bună! Ți-am adus un cadou de casă nouă.
‎- Nu trebuia. Este… ‎- E pentru amândoi.
‎S-o împărțim.
‎Nu mai știu de când n-am avut ‎o noapte liberă amândoi.
‎Știu. Felicitări! Noroc!
‎- Noroc! ‎- Locul ăsta e grozav.
‎Mulțumesc.
‎Uite! Ai propriul tău… ‎Ai un spațiu superb.
‎- Da. ‎- Micul tău spațiu pentru repetiții!
‎O să fiu preferatul vecinilor, deci…
‎Știi ce? Au noroc.
‎- Au noroc să te audă cântând. ‎- Da?
‎- O să cânți. Bine. ‎- Da.
‎- Pui piciorul ăsta acolo. ‎- Cum fac?
‎- Piciorul ăla acolo. Trebuie să… ‎- Doamne!
‎Lovește tare!
‎- Cu toată puterea. ‎- Mă sperie.
‎Cu toată puterea. O să…
‎Bine. Să încercăm ceva ușor.
‎Mai repede!
‎Stai!
‎Scuze!
‎Să vorbim despre asta.
‎Bine.
‎Puțin.
‎Da.
‎Pentru că data trecută
‎am zis că n-o să fie mare lucru ‎și a fost cât se poate de mare.
‎Ar putea fi și mai mare ‎acum că e și Rosie la mijloc.
‎Deci…
‎Da, sigur… Se poate…
‎De asta mă…
‎Mă gândeam că poate tu și Ro ‎vă mutați aici cu mine.
‎Nu vreau să insist, dar ți-ai putea ‎instala studioul de artă acolo
‎și sunt două școli bune în zonă, ‎pentru Ro.
‎Dacă ne gândim așa departe,
‎ar fi prudent să ne gândim ‎unde o să meargă la școală.
‎Bine, am senzația
‎că abia pot face față și așa,
‎iar ideea de a mă muta ‎și de a nu-i avea pe părinți…
‎Am putea face asta împreună,
‎în calitate de co-părinți sau…
‎doar de părinți.
‎Ce se poate întâmpla?
‎Am putea să încercăm ‎și să vedem ce se întâmplă.
‎S-ar putea termina prost. ‎Gabe, suntem foarte diferiți…
‎- Și e ceva rău? ‎- Nu vreau să pierd ce avem.
‎Dacă nu mai putem reveni? ‎E bine. Funcționează.
‎Dacă și cu parcă…
‎Și dacă merge? Dacă merge senzațional?
‎Dacă e începutul
‎unui lucru frumos creat de noi?
‎Dacă e așa?
‎Dacă Ro va fi împreună cu ambii părinți?
‎Mi-e frică. Îmi pare rău.
‎Nu pot. Nu pot să risc.
‎Nu vreau să risc.
‎Doar pentru Ro. Îmi pare rău. Nu pot.
‎Este…
‎Înțeleg.
‎Dacă eu nu sunt pregătită ‎nu înseamnă că tu nu poți fi.
‎Profită de spațiul ăsta!
‎- Da. ‎- Ieși la întâlniri!
‎- Întâlniri… ‎- Sau nu. Nu știu.
‎Dacă vrei.
‎Bine.
‎…fiindcă e foarte drăguță!
‎Vino aici, puiule!
‎Ce tare ai râgâit!
‎Îmi lipsești.
‎Și tu.
‎Și tu îmi lipsești mult.
‎Stai, îmi amintesc.
‎Mereu ai fost cea mai organizată din lume ‎la chestia asta.
‎Sunt doar mâzgălituri.
‎Doar mâzgălituri?
‎Nu, astea sunt…
‎JURNAL DE SOMN - JURNAL DE MASĂ
‎Sunt bune. Cine e asta?
‎Când s-a născut Ro, ‎încurca zilele cu nopțile,
‎așa că am început să-i spunem ‎micuța noastră bufniță nocturnă.
‎Și Gabe vorbește cu ea ‎cu o voce care imită bufnița.
‎E cât se poate de drăguț și de caraghios.
‎Nu-i așa?
‎Deci Gabe s-a mutat singur?
‎- Da. ‎- Și cum e?
‎E aiurea.
‎S-a oferit să rămână, ‎dar i-am spus să se mute singur
‎și să-și umple patul cu femei.
‎- A fost ideea ta? ‎- Da, a fost a mea.
‎- De ce ai face asta? ‎- Nu știu.
‎Eram copleșită.
‎Am început să-l văd ‎ca pe un bărbat pentru prima oară
‎și m-am simțit speriată și copleșită.
‎Și…
‎și am dat-o în bară! Am dat-o în bară!
‎- Trebuie să continui. ‎- Bine!
‎- Ai luat una? Îmi dai și mie? ‎- Da, îți dau.
‎ALTITUDINE
‎E afișul meu.
‎Ăla e numele meu!
‎Stai lângă afiș!
‎Uite! Vrei să vezi?
‎RAȚĂ - CAPRĂ!
‎- Mergem să vedem? ‎- Da.
‎- Nu face asta! ‎- Nu am o tehnică, dar aș putea…
‎Credeam că o să spui: „Nu am limbă.”
‎Sunt producătorul ‎proiectului Sable Island.
‎- Da? ‎- Da. N-o să se întâmple.
‎- N-o să fie bani. ‎- Taci!
‎- E bine că e proiectul meu. ‎- Da. Doamne! E minunat!
‎Mă gândeam ‎să ne căutăm o locuință împreună.
‎Să ne mutăm… ‎Să ne căutăm o locuință împreună?
‎- Da, dacă vrei. ‎- Da. Vreau.
‎Vrei?
‎- Atunci hai s-o facem. ‎- Bine.
‎Încep să caut.
‎Chestia asta e defectă.
‎Serios?
‎Încerc să-ți curăț noroiul de pe picior.
‎Scuze!
‎E aproape la fel de drăguță ‎ca Natalie când era mică.
‎Noi am făcut copilul ăla.
‎Adică, printr-un alt copil.
‎- Am înțeles. Am priceput. ‎- Da. Bine.
‎Ce mai faci, amice?
‎Destul de bine.
‎Bună, Gabe!
‎- Bună!
‎Cine e aia?
‎Cred că e Miranda. Noua lui iubită.
‎- Serios? ‎- E drăguță.
‎- Drăguț că a venit. ‎- Da.
‎Bravo lui!
‎Da.
‎- Bună!
‎Putem vorbi înăuntru puțin?
‎Ce s-a întâmplat?
‎Nu știam că Miranda va veni azi.
‎- Tu mi-ai zis să vin însoțit. ‎- Da, dar n-o cunosc,
‎iar acum e în casa părinților mei…
‎Și?
‎Acum știe că locuiesc cu părinții mei ‎și mă simt ciudat.
‎De ce n-ar ști?
‎E în viața mea. ‎Vreau să fie și în a noastră.
‎S-o cunoască pe Rosie.
‎Dar trebuie să-ți mulțumesc.
‎Pentru ce?
‎Dacă n-ai fi fost tu
‎să-mi spui să încep să ies din nou,
‎n-aș fi cunoscut-o, așa că îți mulțumesc.
‎Cu plăcere.
‎A fost distractiv.
‎Da.
‎Bine, pa!
‎- Chiar sus. Da. ‎- Pa!
‎Pa!
‎Ia te uită!
‎Drăguț!
‎Da. Știi?
‎Lucrurile se mișcă repede pe aici. ‎Trebuie să țin pasul.
‎Voiam să mănânc chestia aia.
‎- Nu-i nimic. Mai avem. ‎- Da?
‎- În bucătărie. ‎- Mă duc să iau. Vrei ceva?
‎Nu, mersi. Dar stai puțin! ‎Vreau să-ți arăt ceva.
‎O să-i arăt lui Lucy portofoliul meu
‎și vreau părerea ta sinceră, te rog.
‎- Normal! ‎- Aruncă o privire!
‎Glisează!
‎Mamă!
‎Sunt excelente.
‎- Da? ‎- Când o să-i arăți?
‎Curând. În curând.
‎Fă-o, fiindcă vă apropiați de final.
‎- Da. ‎- Vrea oameni pentru următorul proiect.
‎- Vrei să se gândească la tine. ‎- Așa e.
‎Nu știu. Mi-e greu să mă vând așa.
‎Trebuie să ceri ce vrei.
‎Da?
‎Lucy?
‎Da.
‎Scuze!
‎- E noul cântec pentru final? ‎- Da. Îți place?
‎Da.
‎Sigur? Minunat!
‎Spune echipei ‎că definitivăm secvența finală!
‎- Ura! ‎- Da!
‎Acum că poate ai un moment liber, ‎ai putea să te uiți peste portofoliul meu?
‎Dacă ai timp…
‎Desigur. Cu plăcere. Trimite-mi linkul!
‎Mulțumesc.
‎Nici măcar n-a deschis linkul.
‎Trebuie să-i acorzi măcar o lună.
‎- O lună? ‎- Da, o lună.
‎Ce dracu' fac oamenii?
‎Ai văzut-o pe cea din Highland Park?
‎Are o baie drăguță cu gresie ‎și e la câțiva pași de Donut Friend,
‎ceea ce e bine.
‎Ai… Ce e?
‎Am primit finanțarea ‎pentru proiectul Sable Island.
‎Bine.
‎Va trebui să merg în Noua Scoție.
‎- Ei bine… ‎- Pentru șase luni.
‎Pentru șase luni?
‎- Sau poate un an. ‎- Doamne!
‎Da.
‎- E un moment nepotrivit. ‎- Da.
‎Atunci nu ne căutăm apartament.
‎Păi…
‎încă mai putem.
‎- Doar că… ‎- …n-o vom face…
‎Tu n-o să stai în el.
‎Da.
‎Nu-i nimic. Hei!
‎- Îmi pare rău. ‎- Să nu-ți pară!
‎E minunat pentru tine.
‎Ne descurcăm noi. Nu-mi fac griji.
‎Bine.
‎- Hai să luăm înghețată. ‎- Bine.
‎- Pa, iubito! ‎- Pa!
‎Bine. Ne vedem curând, da?
‎Du-te!
‎Să te distrezi cât sunt plecată!
‎Să mergem!
‎- Bună!
‎Ai ajuns!
‎Da, mi-a luat doar patru ani.
‎Am primit invitația la petrecerea ‎bebelușului lui Nicole. Mergi?
‎Trebuie. Stau la o stradă distanță.
‎- Bine. Dacă mergi tu, merg și eu. ‎- O să ne revedem!
‎Da.
‎- Mulțumesc că m-ai primit. ‎- Da! Cum să nu!
‎Da, dar…
‎Trebuia să evadez ‎și sunt recunoscătoare să mă aflu aici.
‎Îmi place să te am aici. Oricând, apropo.
‎Canapeaua mea e și a ta. ‎Asta e și casa ta, da?
‎Mulțumesc. O să iau niște suc. Vrei?
‎Nu, mersi!
‎Vin imediat.
‎Bine.
‎- Fir-ar! ‎- Doamne! Îmi pare rău.
‎Nu, e în regulă.
‎Nu-i nimic. Nu-ți face griji.
‎E veche. E în regulă. Serios, e în regulă.
‎Nu trebuia să spui asta. ‎Voiam să-ți cumpăr ceva de băut.
‎Ei bine, atunci, ‎e de fapt vintage și neprețuită.
‎Așa mă gândeam. ‎Îmi cer scuze și îți datorez o băutură.
‎- Nu e nevoie. ‎- Nu, insist.
‎- Bine. ‎- Scuze din nou.
‎Mulțumesc.
‎Aș vrea să trimit la masa aceea…
‎Nu-mi imaginez ‎cum ar fi fost viața mea aici.
‎Poftim? Asta e o minciună.
‎Nu, pentru că e copleșitor.
‎Mă rog. N-a fost să fie.
‎Trebuia să-ți întemeiezi ‎o familie superbă.
‎Da.
‎Am zis că am găsit ‎o locuință foarte frumoasă în apropiere.
‎Scuze, nu pot…
‎Alo?
‎Mi-e dor de tine.
‎Și mie mi-e dor de tine! Mi-e dor!
‎Îți spuneam despre apartament. ‎Ți-am trimis un e-mail.
‎Nu aud ce spui. Scuze!
‎- Are un spațiu de studio foarte drăguț. ‎- Îngheț.
‎Mă auzi?
‎Bună!
‎Blue Bottle?
‎Poftim?
‎Cafea?
‎Da. Mulțumesc.
‎Bună dimineața!
‎Mami!
‎Ce faci, scumpo?
‎Bine.
‎Bine. Mi-e dor de tine.
‎Pot vorbi puțin cu tatăl tău?
‎Tati nu e aici.
‎Nu? Unde e?
‎Tati a zis că Jessie e șefa.
‎Cine e Jessie?
‎O fată.
‎A stat cu tine toată noaptea?
‎Da, a dormit pe canapea.
‎Mi-e dor de tine. Când vii acasă?
‎O să vin. Ne vedem curând. Bine?
‎Bine. Te iubesc. Ne vedem curând.
‎- Pa, mami! ‎- Pa, Ro!
‎Ce mama dracului?
‎Salut, sunt Gabe. Lăsați un mesaj.
‎Gabe, sună-mă imediat!
‎Bună dimineața!
‎Bună!
‎Luăm ceva de mâncare ‎înainte să mergem la plajă?
‎Cred că trebuie să plec acasă.
‎Adică…
‎- Adică în Texas? ‎- Da.
‎- Abia ai ajuns. ‎- Știu.
‎M-a sunat Rosie. Nu știe unde e Gabe. ‎Nici eu nu știu. Nu răspunde la telefon.
‎E cu o bonă. A stat cu ea toată noaptea.
‎E cu o bonă?
‎Da, dar n-o cunosc. Nu știu cine e.
‎Și trebuie să pleci? ‎Mi-am luat liber o săptămână…
‎Știu. Da. Nu. Știu.
‎Trebuia să luăm de mâncare și…
‎Rosie e mai importantă decât…
‎mâncarea și mersul la plajă, știi?
‎Da. Sigur că da. Da.
‎Cafea?
‎Da, mersi.
‎Vrei să mergem la plajă?
‎Da.
‎Luăm ceva de mâncare?
‎- Natalie? ‎- Da?
‎- În biroul meu, te rog. ‎- Da.
‎Da?
‎Ia loc!
‎- O să fiu cât se poate de sinceră. ‎- Bine.
‎Cu siguranță ai talent. ‎Perspectiva și umbrele sunt frumoase…
‎Mulțumesc.
‎…dar pare puțin derivat.
‎De fapt, foarte derivat.
‎Cum adică?
‎De parcă ai folosi un algoritm.
‎Ești deșteaptă.
‎Ai făcut lucrarea. E un lucru bun. ‎E un lucru grozav.
‎Dar mi se pare că desenezi ‎ceea ce crezi că ar trebui să desenezi,
‎pe baza a ceea ce există deja.
‎Îl văd pe Barbera.
‎Îl văd pe Chuck Jones.
‎O văd pe Tissa David.
‎Chiar mă văd puțin și pe mine, ‎dar pe tine nu te văd nicăieri.
‎Bine.
‎Poate…
‎Poate mă ajuți să-mi găsesc vocea?
‎„Să te ajut să-ți găsești vocea.”
‎Am fost asistentă la Pixar mulți ani.
‎Am învățat multe. A fost grozav.
‎Dar cea mai mare lecție ‎pe care am învățat-o
‎a fost că petreceam mult timp ‎ajutându-i pe alții să-și găsească vocea
‎și n-am avut timp s-o găsesc pe a mea.
‎Iar într-o zi mi-am dat demisia
‎și am acceptat o slujbă de căcat, ‎pe care nu trebuia s-o iau acasă,
‎și tot ce am făcut zi de zi ‎a fost să-mi găsesc vocea.
‎N-am avut mentor. N-am avut niciun ajutor.
‎Înțelegi?
‎Îmi spui să renunț?
‎Îți spun că fiecare are ‎acel moment în viață
‎când trebuie să decidă ‎ce e mai important pentru el.
‎Asta.
‎Asta e cel mai important pentru mine.
‎Atunci ăsta e momentul.
‎Te-a concediat?
‎Nu, dar mi-a spus că lucrările mele sunt ‎lipsite de originalitate și inspirație,
‎că nu fac decât să copiez alți artiști ‎și practic ar trebui să renunț.
‎Mă asculți?
‎Da. Da. Îmi pare rău, Nat.
‎E nedrept.
‎Când am timp, o sun pe Jenny.
‎- Avea niște variante… ‎- N-o suna pe Jenny!
‎Nu vreau să mă ajuți.
‎Încerc să mă descarc.
‎Vreau doar să vorbesc cu iubitul meu ‎și să mă simt alinată.
‎Vreau să mă conectez cu tine,
‎fiindcă nu prea simt ‎că fac asta în ultima vreme.
‎Îmi pare rău. Da.
‎Ți-am creat un spațiu. ‎Ți-am trimis anunțuri cu apartamente.
‎Nici nu te uiți la ele. Nu-mi răspunzi.
‎Încerc să-mi fac o casă ‎și o viață cu tine.
‎Aș vrea să mă incluzi în planul tău.
‎Nat, sunt la telefon cu tine. ‎Vorbesc cu tine.
‎Am o zi oribilă aici.
‎Nu mai pot de frig.
‎Sunt de cealaltă parte a continentului, ‎dar sunt aici. Vorbesc cu tine.
‎Nu știu ce mai vrei de la mine.
‎Fac tot ce pot. Știu că e nasol, dar…
‎Poate ești exact unde trebuie să fii.
‎Dar momentan nu ești cu mine.
‎Pur și simplu nu merge.
‎Dacă simți că nu merge, ‎atunci nu merge. Îmi pare rău.
‎Bine. Pa!
‎Da. Bună!
‎Bună, Ro! Bună, scumpo!
‎- Bună, fetițo! ‎- Mami!
‎Bună! Mi-a fost dor de tine!
‎- Desenezi? ‎- Da.
‎Doamne! Ce frumos e!
‎Ia-ți lucrurile! Mergem acasă. ‎Ia-ți-le și plecăm!
‎Ia-ți și jucăriile! Bine. Ce e?
‎Ai lăsat-o pe fiica noastră ‎cu o persoană pe care n-o cunosc?
‎Nu singură. Cu sora Mirandei.
‎Ai lăsat-o peste noapte ‎cu o bonă pe care n-o știu.
‎- Cu sora Mirandei. ‎- Grozav, Gabe! Am cerut un weekend.
‎Un weekend, să-mi vizitez prietena în LA.
‎N-a zis nimeni ‎să vii mai devreme și să țipi! Sună-mă!
‎M-a sunat fiica mea. ‎Trebuia să vin să am grijă de ea.
‎Regret, planurile s-au schimbat. ‎Nu trebuia să rămână peste noapte.
‎- Nu puteai avea încredere? ‎- Nu.
‎- Deci ești singura responsabilă. ‎- Da.
‎I-am cerut mâna Mirandei.
‎Asta s-a întâmplat. Asta a intervenit.
‎Un plan spontan. ‎Da, o banală cere în căsătorie.
‎Doamne…
‎Bine.
‎E tot ce… „Bine”? Bine, mișto!
‎Mișto!
‎Rosie. Vino aici!
‎Nattie.
‎Să mergem înăuntru, să te usuci.
‎Știu.
‎Bine.
‎În sfârșit te-ai întors!
‎Chiar ești tu? Ce mă bucur!
‎- Te iubesc. ‎- Două zile, tată.
‎Îmi pare rău pentru Jake.
‎- Bine. ‎- Mulțumesc.
‎- Am făcut fursecuri și negrese. Ce vrei? ‎- Eu votez pentru negrese.
‎SXSW - ACCEPTĂM PROPUNERI DE FILME
‎PETRECEREA BEBELUȘULUI LUI NICOLE
‎Crezi că e aici?
‎Nu. Pare un coșmar.
‎Haide!
‎E cea mai drăguță petrecere din lume.
‎BEBELUȘ
‎Oare o să dezvăluie sexul copilului?
‎E băiat. Știm că e băiat.
‎Da, e albastru peste tot.
‎Ai o casă uriașă.
‎Mulțumesc.
‎Da, am ales una mai mare ‎când am aflat vestea.
‎Vrei să-ți cumperi și tu?
‎Nu, sunt în LA și nu-mi permit nimic. ‎Și am fost concediată, deci…
‎- Se mai întâmplă. ‎- Da.
‎Ce mai face iubitul tău cel delicios? ‎Am văzut poze online.
‎Tocmai ne-am despărțit.
‎Și asta se mai întâmplă.
‎Da.
‎Mai desenezi?
‎Încă mai am ‎ultimul desen al tău pe frigider.
‎Nu. Nici nu mai prea desenez. Deci…
‎Bine.
‎Angie, îți mulțumesc că ai venit. ‎Mă scuzi.
‎- Pa!
‎- Stai! Ce? ‎- Știu.
‎- Trebuie să plec. Nu mai pot sta aici. ‎- Ce? Abia am ajuns.
‎Stai! Așteaptă!
‎Nu. Devine trist și jalnic ‎că încerc să le explic acestor oameni
‎că viața mea nu a ieșit conform planului.
‎- Plecăm? Te rog! ‎- Laudă-te cu părțile bune!
‎- Care părți bune? Fii serioasă! ‎- Pe bune?
‎Mereu am vrut să locuim în LA împreună ‎și asta facem.
‎O să stau cu tine până la 40 de ani, ‎fiindcă n-am bani, mi-am pierdut slujba,
‎sunt singură și o să mor singură. ‎Trebuie să plec acasă, te rog.
‎Am plecat.
‎Noapte bună, micuță bufniță nocturnă!
‎Ai fost foarte deșteaptă ‎că n-ai stat la petrecerea bebelușului.
‎A fost un adevărat coșmar.
‎N-am putut s-o fac.
‎Nimic din mine n-a putut…
‎Pur și simplu n-am putut. N-am putut.
‎E în regulă.
‎Îmi pare rău.
‎În legătură cu LA. ‎Cu felul în care am plecat.
‎Eram departe și n-am știut ‎cum să procedez cu Gabe.
‎N-am procedat corect și îmi pare rău.
‎Ascultă!
‎Chiar e în regulă.
‎Pe bune.
‎Vreau să fie fericit.
‎El o să-și vadă de ale lui. ‎Eu, de ale mele.
‎E doar o ocazie să mă concentrez pe mine,
‎pe fiica mea, pe munca mea.
‎Ești așa norocoasă că ai ceva ce iubești!
‎!DESENEAZĂ!
‎BUFNIȚA NOCTURNĂ
‎TATUAJ
‎Furișătoareo!
‎Pot să-l văd pe următorul?
‎Încă nu l-am desenat pe următorul.
‎Ce mai aștepți?
‎Ce drăguț e ăsta! ‎E cel mai reușit de până acum.
‎Poate, dacă iese ceva, ‎îl pot trimite la festivaluri.
‎Mișto!
‎UN BLOG DE NATALIE BENNETT
‎SITE PUBLICAT CU SUCCES
‎ÎNSCRIERE ACCEPTATĂ!
‎Doamne! Uită-te la tine!
‎Tati a venit să te salute în prima zi.
‎- Bună! ‎- Haide! Bate palma!
‎Bine!
‎O să ai cea mai reușită zi.
‎- Au tobogan! ‎- Chiar așa.
‎Du-te la joacă!
‎- Te iubesc.
‎Am un cadou de nuntă mai devreme.
‎Nu.
‎Nu v-am consultat lista. Scuze, dar…
‎Uau!
‎Amortizoare pentru tobe.
‎Și pentru tine, anulează zgomotul.
‎- Drăguț din partea ta. Mulțumesc. ‎- Mersi!
‎Bine. O să răspund, ‎dar ne vedem mai târziu.
‎- Pa!
‎- Bună! ‎- Bună! Nat! N-o să-ți vină să crezi.
‎Ce?
‎PopSugar scrie că ‎Bufnița Nocturnă ‎„trebuie văzută neapărat”.
‎Dumnezeule!
‎NR. 3 BUFNIȚA NOCTURNĂ, DE NATALIE BENNETT
‎Doamne!
‎- Dumnezeule! ‎- Ce e?
‎- Doamne!
‎„Felicitări, scurtmetrajul tău ‎animat ‎Indigo
‎a fost selecționat ‎pentru concursul Voci Noi
‎al Festivalului de Film ‎South by Southwest!”
‎Cum?
‎Bate pieptul!
‎- Cum a fost în weekend? ‎- Înghețată în ambele seri.
‎Trebuia să fie secretul nostru.
‎Buni și bunul sunt afară. ‎Vor să-ți citească ceva.
‎Du-te și salută-i!
‎Te iubesc!
‎Vreau să-ți arăt ceva.
‎- Bine, da? ‎- Da.
‎Bine. Presupun că e pe-aici.
‎Ta-da!
‎Doamne, Nat! Este…
‎E minunat.
‎Mulțumesc. Și mai e ceva.
‎Ce?
‎Am fost invitată la o masă rotundă, ‎la South by Southwest.
‎- Ce? ‎- Da.
‎Nu e cine știe ce, chestii animate…
‎Glumești? E o nebunie!
‎Nat. Doamne!
‎- Da. ‎- Este…
‎Da.
‎S-a întâmplat foarte repede ‎după ce s-a întâmplat foarte încet.
‎Da.
‎O să vin cu Rosie.
‎Managerul nostru…
‎Încearcă să programeze un concert ‎la South by.
‎Poate încercăm ‎să-l punem în același weekend.
‎Trupa ta o să cânte la South by?
‎Încercăm.
‎Mi-ar plăcea să te văd cântând din nou.
‎Foarte mult.
‎Bună, Jake!
‎Speram să dau de tine, dar nu-i nimic.
‎Voiam doar să-ți spun
‎că un scurtmetraj al meu ‎a intrat la South by.
‎Și…
‎Sunt foarte bucuroasă și mândră, deci…
‎cred că ești singurul din viața mea ‎care înțelege ce-nseamnă asta pentru mine.
‎Așa că am vrut să te anunț.
‎- Bună!
‎Doamne! Fă o piruetă!
‎Să-mi rad părul?
‎- Îți place? ‎- La nebunie!
‎- Serios? ‎- Da!
‎Aici!
‎Da, următorul.
‎Bună! Natalie Bennett.
‎Poftim.
‎Mulțumesc.
‎Cu plăcere.
‎Bună! Natalie Bennett.
‎Poftim. Asta e a ta.
‎- Mulțumesc. ‎- Cu plăcere.
‎Ai zis că ‎Tura de noapte
‎a fost inspirat ‎de programul de somn al fiicei tale.
‎Da. În primele luni era practic nocturnă.
‎Ne scotea din minți și la un moment dat
‎am început să-i spunem ‎„Micuța Bufniță Nocturnă”.
‎În mod normal, ‎mai era și câte o înjurătură.
‎„Afurisita de Bufniță Nocturnă!” ‎Acoperă-ți urechile, scumpo!
‎- E foarte drăguță. ‎- Mulțumesc.
‎Oricum, eu și tatăl ei glumeam ‎că probabil are emoții
‎pentru tot ce avea de făcut a doua zi,
‎și a devenit o rutină
‎în care ea era bufnița noastră ‎copleșită și stresată, în costumul ei.
‎Era o glumă internă.
‎Ni se părea foarte nostimă,
‎dar nu știam dacă li s-ar părea și altora.
‎Eu una știu ‎cum e să stai trează toată noaptea,
‎îngrijorată pentru sutele de lucruri ‎pe care le ai de făcut a doua zi.
‎Mă poți suna oricând, sunt mereu trează.
‎- Bine. Poate așa voi face. ‎- Bine, grozav!
‎- E minunat că ai venit. ‎- Mersi!
‎HAI, MAMA!
‎- Nu e vechea trupă a lui Gabe? ‎- Ba da.
‎Doamne! Hai să intrăm!
‎Doamne! Uau! Ce faci? Cum ești?
‎Mă bucur să te văd.
‎- Bună!
‎Bennett?
‎Măiculiță! Cât a trecut? Cinci ani?
‎Da.
‎Bună!
‎Mamă!
‎- E o nebunie! ‎- Știu.
‎V-am urmărit la tot pasul, ‎căci acum sunteți celebri.
‎Nu.
‎Tu ce mai faci? ‎Cum e cu desenul? Cum îți merge?
‎Am un scurtmetraj în premieră aici ‎în seara asta.
‎- Pe bune? ‎- Da.
‎- Serios? Mamă! ‎- Da.
‎Am văzut că ești logodit.
‎Felicitări!
‎Căsătorit.
‎- Nu. ‎- Ba da.
‎Ești om însurat!
‎Eu.
‎Mamă!
‎- Așteptăm un copil. ‎- Nu!
‎- Ba da. ‎- Da?
‎Este… Da. E o nebunie.
‎Trebuie să-ți spun ceva.
‎Îți amintești de seara absolvirii?
‎Am făcut un test de sarcină în seara aia.
‎Care ar fi fost…
‎Da. Ar fi fost al meu. Și…
‎- Nu eram! Scuze! ‎- Bine.
‎Nu eram gravidă.
‎O să fii un tată foarte bun.
‎Sunt grozavi!
‎Cine e omul ăsta?
‎Uite-l! Uită-te la tipul ăsta!
‎De ce mi-ai ascuns asta?
‎Nu! V-am spus din prima zi ‎că sunt toboșar.
‎- Nu te-am crezut. ‎- Ai zis că sunt curățător.
‎Ireal. Bravo!
‎- Spune: „Bravo!” ‎- Vrei o bere?
‎- Bere? ‎- Da. Bine.
‎- Doamne! Poftim! ‎- Vrei o bere mică? Bine.
‎Ai fost senzațional.
‎- Puțin cam ruginit. ‎- Nu.
‎Unde e Miranda? O să… ‎Credeam că o să fie aici.
‎Ne-am despărțit.
‎- Ce? ‎- Da. Pur și simplu…
‎Îmi pare rău. Ești bine?
‎Da, sunt bine.
‎Mi-a fost greu câteva săptămâni, ‎evident, dar…
‎nu era ca tine.
‎Are cineva un bilet în plus?
‎Unul pe care nu-l folosește?
‎Un bilet în plus? Are cineva? ‎Ai un bilet care nu-ți trebuie?
‎- Ai un bilet în plus? ‎- Nu, regret.
‎Are cineva un bilet în plus, ‎pe care mi-l poate da?
‎Jake?
‎Bună!
‎Mamă, arăți…
‎Bună!
‎Ce cauți aici?
‎Am vrut să-ți fac o surpriză.
‎Nu ăsta era planul, ‎dar avionul a avut întârziere la Toronto.
‎Acum am ajuns. ‎Nu mă așteptam să nu mai fie bilete.
‎S-au vândut toate. E extraordinar! Bravo!
‎Ai venit aici pentru…
‎Te-au lăsat să vii de la muncă?
‎Nu. Ba da, practic m-au lăsat, ‎dar nu s-au bucurat.
‎Multe discuții furioase. ‎Câteva telefoane furioase.
‎Cred că o să am niște mesaje furioase
‎când îmi redeschid telefonul.
‎Trebuia să fac asta.
‎Și am primit mesajul tău.
‎Și adevărul e
‎că n-aș vrea să fiu nicăieri altundeva ‎decât aici, cu tine.
‎REGIZAT DE NATALIE BENNETT
‎- Natalie! ‎- Mai e...
‎- Bună!
‎Bună, Lucy! Nu știam că vei fi aici.
‎Am fost la o masă rotundă ‎și ți-am văzut numele în program.
‎Am vrut să vin să te salut.
‎Apreciez asta. Mulțumesc.
‎Știu că am fost dură cu tine.
‎Așa cum au fost alții cu mine ‎când am început.
‎E o industrie dură.
‎Așa este.
‎Aș fi putut face mai mult.
‎Poate ai făcut exact ce aveam nevoie.
‎Oricum, ți-ai găsit vocea.
‎Sunt foarte mândră de tine.
‎Mă întrebam dacă ai vrea
‎să treci pe la biroul meu ‎când te întorci în LA,
‎fiindcă vreau să văd ‎la ce lucrezi în continuare.
‎Da, mi-ar plăcea.
‎Mulțumesc, Lucy.
‎Cu plăcere.
‎- Ne vedem atunci. ‎- Da.
‎Ții minte când am fost ultima oară ‎pe podul ăsta?
‎Unde a început totul.
‎În noaptea aceea, ai zis
‎că îmi vei fi alături.
‎Și mi-ai fost, la fiecare pas.
‎M-am străduit.
‎Ai fost cel mai bun partener ‎în toate astea.
‎- Termină! ‎- Nu termin…
‎Nu.
‎Mi-am spus în tot acest timp ‎că n-ar trebui să fim împreună…
‎fiindcă poate ‎ne ținem în loc unul pe celălalt.
‎Dacă relația n-ar merge, ‎ar fi prea complicat cu Rosie, dar…
‎Nu vreau să-mi fac griji că nu merge.
‎Și dacă merge?
‎Și am fost îndrăgostită de tine ‎ca o proastă în tot timpul ăsta.
‎În sfârșit!
‎În sfârșit?
‎În sfârșit!
‎Mamă!
‎Ce tare!
‎Poți să aștepți puțin aici?
‎- Intri? ‎- Da.
‎- Vrei să ții astea? ‎- Da.
‎- Mă întorc imediat. ‎- Aștept aici.
‎Slavă Domnului că n-ai făcut-o, ‎căci e încă un motiv.
‎- De data asta o faci cu mine. ‎- Știu.
‎- Mă aștepți puțin? ‎- Da.
‎Ești bine.
‎Mulțumesc.
‎SFÂRȘIT
‎Subtitrarea: Daniela Vereș