Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PREDSTAVLJA
Majka mi je rekla za izreku u Italiji.
„Il primo amore non si scorda mai.”
Prva ljubav nikad se ne zaboravlja.
Ironično je
što nikad nije spominjala ljubav,
a ni Italiju,
do doslovno posljednjeg trenutka,
kao da je sve to bila
neka velika tajna.
A ispostavilo se
da je to i bila.
Trebala bih početi od početka,
koji je bio sve osim toga.
Majka je postavila svoja tipična luda pravila.
Prvo: nije dozvoljeno biti tužan.
Drugo: nitko ne smije nositi crno.
Samo boju bundeve. Njezinu omiljenu.
Bila je vrlo čudna.
I zaista sam to voljela kod nje.
Treće: htjela je da sviraju Fleetwood Mac.
Ili lokalni bend s obradama,
Fleetwood Zach.
Ozbiljno, majko?
-Zach je nekako seksi. -Addie!
Dobro. Oprosti. Žalujem.
Četvrto:
naredila je da svejedno odem
na naše putovanje u Rim povodom mature.
Ona je bila u mojim godinama
i ondje je pronašla svoju svrhu.
Pitala sam mogu li povesti najbolju frendicu,
Addie. Ali odbila je.
Morala sam ići sama,
a tako sam se i osjećala.
Jesi li dobro?
Mislim, na usran način.
Dobro. Hej.
Diverzija! Dobro.
Koju sliku da objavim?
Evo ga. Dobro.
Super seksi sliku u kupaćem, slika A.
Ili još više seksi slika u kupaćem, B.
Gdje je to?
Dvorac McKearney. U Irskoj.
Addie, nikad nisi bila u Irskoj.
Photoshop se ne slaže. Vidiš?
-Slatko! -Ajme.
Zato me nema na društvenim mrežama.
Dobro. Štreberice.
Zato ni ne radiš ništa društveno.
Kad si posljednji put bila na zabavi?
Zabave debatnog tima?
To nisu prave zabave.
Ali u Italiji…
Ozbiljno, ako ne sjedneš na taj prokleti let
i ne dovedeš nekog ludog, seksi Talijana,
više ne razgovaramo.
Šteta. Stvarno si mi bila draga.
Lina! Nisi bila ni sa kim cijeli četvrti razred!
Što sam trebala? Voditi ga na kemoterapiju?
Pošteno.
Grozna sam.
Ne mogu vjerovati da sutra odlazim.
-Ne mogu vjerovati da ideš sama. -Da.
Baka i djed već su pokojni.
Više nemam obitelj.
Je li tvoja mama ikad
spominjala da možda
potražiš tatu?
Šališ se?
Rekla je da će ga, ako ga vidi, morati izvući iz zatvora.
Kvragu.
Stvarno je bila najjača.
Trebaš li sve te knjige?
To ti se zove priprema.
Da, profesorice. Da.
Ozbiljno ne želim ni ići.
Samo želim nastaviti sa svojim životom.
Lina.
Znaš li da 0,4 % transkontinentalnih letova ima problema s održavanjem?
Možeš li se malo opustiti?
Ideš u vražju Italiju, ludo!
Bit će ti sjajno.
Ponavljaj za mnom.
Bit će mi sjajno u Italiji!
Reci.
Bit će mi
sjajno
u Italiji!
Tako treba.
Nedostajat ćeš mi, Adds.
Nije da nisam htjela ići.
Nego nisam htjela ići bez nje.
Sve smo radile zajedno
čitav moj život. A sad,
ostala sam sama.
Cijelu sam se srednju školu
zavaravala da će ozdraviti i skrivala se.
Nisam znala tko sam.
Da nije bilo njezine „živuće želje”, kako je rekla,
bila bih posve nesretna ostavši takva.
MEĐUNARODNA ZRAČNA LUKA RIM-FIUMICINO
Dođi. Ovdje sam!
-Taksi, mlada damo? -Ne.
-Sigurno? -Ne, hvala.
Lina! Ovdje sam!
Lina! Bella! Francesca.
Dobro, prijeđimo na stvar.
Kažeš da znaš knjiški talijanski.
Imaš visoku ocjenu za faks?
-Da? -Da. Napredni test.
Koje je ograničenje brzine u Italiji?
Ja nemam ograničenja. Dakle, na talijanskom.
Reci mi sve što ti je majka rekla o meni,
a što ne smiješ reći.
Da ste se vas dvije
jako zabavljale?
Govoriš previše formalno.
Auto! Formalni auto!
Hajde!
O, Bože!
Idiote! Kog vraga radiš?
Evo nas.
Dobro došla u Rim.
-Živiš ovdje? -Zaboga, ne!
Moj rođak predaje likovni u školi.
Priređuju koktel parti za maturante.
Dobro je da upoznaš ljude svojih godina.
Nije mi dobro.
Ništa što ruž i šminka ne mogu popraviti.
Nadam se.
Dobro.
Idemo.
I skini te naočale.
Usput,
čujem da si ubio na prijemnom u Firenci.
Još završni ispit.
Čuo sam da primaju samo djecu Michelinovih kuhara
i bogataša.
Baš kao ovdje.
-Znači, svi su napuhani seronje? -Da.
Nemoj se podcjenjivati, Lorenzo.
Tako dobrog učenika nisam imao godinama.
Zapamti,
mnogo je divlje i lude kreativnosti
iza tog skromnog držanja.
Ne boj se osloboditi je.
Ostavimo ga na miru. Tek je maturirao.
Lorenzo, idi se napiti.
Hvala.
Bok.
Lina!
Upoznaj mog napornog rođaka iz Irske, Howarda.
Bok.
Ti bokca!
Oprosti, Lina.
Sličnost tvojoj majci je nevjerojatna.
Howard Riley.
Bok. Znači…
Poznavali ste je?
Ja…
Studirao sam ovdje
ono ljeto kad je bila kod Fran.
Bio sam shrvan kad sam čuo.
Oprosti, sigurno ti je dosta da ti ljudi to govore.
U redu je.
Želiš li vidjeti
njezino omiljeno mjesto? Fran?
Idite vas dvoje. Zajedno.
Tako ćete se upoznati. Sami.
Dobro onda.
Idemo.
Mercati di Traiano.
Trajanova tržnica.
Sagradio ju je Apolodor iz Damaska između 100. i 110. g. prije Krista.
Smatra se prvim trgovačkim centrom na svijetu.
Carev ufficio bio je ondje.
Pa. To… Nije Brooklyn.
Tvoja je majka voljela lutati ruševinama.
Nikad nije govorila o Italiji.
-Dok se nije razboljela. -Pa…
Što ti se više bora ruga iz zrcala,
to više razmišljaš o prošlosti.
Rekla je da joj je taj posjet promijenio život.
Znate li kako točno?
Italija zna preobraziti čovjeka.
Mislio sam da dolazim na fakultet, a 20 g. poslije, još sam tu.
Howarde, nemoj pametovati. Prestani se skrivati.
Možeš li doći gore na trenutak? Trebam te.
Dolazim.
Da. Moj ravnatelj.
Bolje da se krenem ulizivati.
Uživaj…
Uživaj hodati majčinim stopama.
Ovdje je predivno, mama.
Jest, zar ne?
Amerikanka?
Tako je očito?
Tvoja majica.
Ideš na MIT?
Ne. Pa…
Ići ću.
Sljedeće godine.
I ja ću biti u Bostonu.
Harvard.
Oh. Opa.
Alessandro Albani.
Drago mi je.
Lina Emerson.
Drago mi je, Lina.
Bok.
To je… Znaš li što ćeš studirati?
Ne znam.
Koliko si dugo u Rimu?
Možda pet minuta.
-Dobro došla. -Da.
Kako govoriš talijanski?
Pa…
Dobila sam pet na naprednom testu.
Nije loše.
Znaš, kako si gledala naš grad…
Bilo je prekrasno.
Pa, mislim, pogled je prekrasan.
Stvarno jest.
Ale.
Idemo.
Moram ići.
Nadam se da se uskoro vidimo.
-Dobro. -Bok.
Vidimo se. Bok.
Da, ako želiš… I ja želim…
Ako oboje želimo, možemo… Totalno…
Ili ne. I to je OK.
Super.
Dome, slatki dome!
Tvoja majka i ja provodile smo sate u ovoj sobi
pričajući što ćemo učiniti sa svojim životom.
Bile smo najbolje prijateljice. A onda, puf!
Sve je pomalo drammatico kod moje rođakinje.
Uglavnom…
Najbolja soba u kući.
Lijepa je.
Howarde. Idi kući.
Moramo voditi ženske razgovore.
Idi raditi dosadne muške stvari!
Dobro. Poslat ću ti svoj broj.
-Dobro. -Što god trebaš. Bilo kad.
Hvala, Howarde.
Ciao.
A sad sjedni.
Ovo je…
stari dnevnik tvoje mame.
Poslala mi ga je prije…
Zamolila me da ti ga dam.
Pisala ga je ovdje.
Nisam ga pročitala. Ali…
tad sam bila malo ljubomorna na njega.
Ja…
Ne želim ga.
Razumijem, ali to je bila njezina želja.
Dobro.
Skuhala sam špagete. Bit će na verandi.
I fini Chianti, najbolji lijek za jet-lag koji znam.
Idem van,
na piće s čovjekom koji pjeva kao Pavarotti, ali srećom
ne izgleda kao on.
MOJA KARTA
Zdravo, dnevniče. Počinjem s pitanjem.
Nakon termina za upis medicinskih sestara,
imaš li A) napadaj panike,
B) kažeš roditeljima da si pauzirala
i spiskala novac od mature na let,
C) kupiš dnevnik,
Halo, D!
Sve gore navedeno.
Deveti lipnja.
Sunce je zašlo, ali Rim i dalje žamori
kao da je živ.
U zraku se čuju čudne sirene i gakanje galebova posvuda.
Nešto u ovom gradu ne mogu objasniti.
Možda je to…
Ne znam, njegova trajnost.
Živim u divnoj obitelji.
Njihova kći Francesca mojih je godina
i nije oduševljena što nisam američki dečko.
Njezina mi je majka skuhala špagete.
-To je, stvarno… -O, Bože.
…najbolje što sam jela.
Dobro kažeš!
Ajme!
Pa, Italijo, ovdje sam
i jedva čekam da vidim što mi spremaš.
Stvarno mislim da sam trebala doći ovamo.
OVO SAM JA
Možda da vidim tko sam
daleko od kuće i sebe.
TKO SAM KAD SAM SAMA?
Vidim da još nisi poravnao ramena.
Gubiš na snazi jer nemaš osnove.
Jesi li nazvao banku?
Tata, posljednje mi je ljeto. Neću u Milano.
Tri ljeta nisi radio ništa.
Trebaš još jedno?
Da. Ti misliš da ništa nisam radio u životu.
Slušaj, Alessandro.
Znaš da se ponosim tobom.
I volim te.
Ali povukao sam veze da dobiješ te intervjue.
Ako ne odeš, tratio sam vrijeme.
Da, ali nisam tražio pomoć.
Znaš što bi bio bez moje pomoći?
Ništa.
Zato ih nazovi.
Danas.
Halo?
Engleski ili talijanski?
Oh. Što…
Alessandro?
Ale.
Svi me zovu Ale.
Onda engleski.
Odakle ti moj broj?
Od sinoć.
Našao sam te online i dala si mi ga.
To nije moguće.
Nisam online.
Rekli su mi da vi Amerikanke volite igrice.
Poslat ću ti link na profil koji nemaš.
Ozbiljno. Kunem se. Nemam…
O, moj
Bože…
Ne. To nisam ja!
Ni ne znam skijati.
A ne znam ni letjeti zmajem,
ne skačem padobranom i…
O, Bože! Definitivno nisam navijačica!
Nazvat ću te poslije.
Onda…
Ne znam, imaš li blizanku?
Nemam.
Imam prijateljicu koja zna s Photoshopom.
Bivšu prijateljicu. Moram je ubiti.
-Bok, Alessandro. -Ne, čekaj.
Moj tata svake godine ima dobrotvornu zabavu u Operi.
Hoćeš li doći?
Što? Opera?
Ne znam.
Vidimo se ondje.
U 21 h u La Nuvoli. Dobro? Dotjeraj se.
-Ne. Čekaj. Ale… -Bok.
Nazvat ću te poslije. Bok. Dobro.
Gdje ti je bio mozak?
Nisam razmišljala.
A i ti bi trebala manje.
Zgodan je i na tvom je profilu. To je velika stvar.
To nije moj profil.
Makni ga!
Ali već imaš 500 pratitelja.
Fuj! Kog vraga radiš?
-Otkad postoji plaža u Brooklynu? -Ah. Ovo?
Dajem ljudima ono što žele.
Nevjerojatna si.
Kao predstavnica tvog branda,
moram ti pomoći da preneseš dojam života.
Jer ga nemaš!
Samo da znaš, uopće nije moj tip.
Zaslužni međunarodni stipendist,
kapetan teniske momčadi, bogat kao Krez…
I Italiano!
Što ti ne paše, ženo?
Makni objavu.
Razmislit ću.
Neću!
Povuci potez, Leen.
Ja surfam na Havajima.
Bok.
Ako ideš na tu zabavu, prva lekcija,
možda jedina lekcija večeri je…
kako hodati.
Žena hoda s ciljem,
dostojanstvom i
bokovima.
Puno bokova.
Sad ti probaj.
O… Ne znam baš.
Prestani biti snuždena Amerikanka.
Ja sam modna stilistica.
Živim od toga.
Vjeruj mi, Lina.
Molim te, pokaži mi!
Pokaži…
Dobro.
Ne, draga.
Uspori. Uživaj.
Izravnaj leđa.
Digni glavu.
Ispruži nogu.
Savij stopalo.
Peta ispred prstiju.
A ne mogu nositi ravne?
Ravne? Možda bi trebala ići u kroksicama.
-Volim kroksice. -Fuj!
Mislim…
Nije li malo staromodno
da žena mora nositi visoke pete?
Jest.
Slušaj,
zapravo nije bitno ono što je izvana.
Bitan je stav.
Otmjenost, instinkt, hrabrost.
Ja…
nemam ništa od toga.
Tome služe talijanske kume.
Opet.
Opet?
Ovamo.
Nasmiješi se.
Smiješ disati.
Znaš,
obećala sam tvojoj majci da ću loše utjecati na tebe.
Da ću ti pomoći da poludiš za promjenu.
Već je dosta ludo, hvala.
-Francesca? -Da.
Što se tiče dečki…
Nemam pojma što radim.
O, dušo.
Izgubila si svoju predivnu majku.
Ali i mnogo više.
Nije
ona kriva. Mislim…
Kad nismo bile u bolnici, samo sam učila.
Naravno, ljubavi. Htjela si nešto kontrolirati.
Slušaj. Što se tiče suprotnog spola…
Mislim da je Fellini to najbolje rekao.
„Ako te nešto dirne,
nije potrebno objašnjavati.
A ako ne, nikakvo objašnjenje neće te dirnuti.”
Vjeruj instinktu.
…a onda dvostruka specijalizacija.
Ekonomija i međunarodni odnosi.
Prvo Harvard, pa Oxford,
zatim praksa u londonskom Lloydsu.
-Kakav otac, takav sin. -Tako je.
-Je li tako, sine? -Da.
Čestitam. Sjajna prilika.
-Sjajna. -Nazdravimo.
Iako mislim da bi trebao biti u Abu Dhabiju,
gdje je većina obiteljskog posla.
Ali znate,
mladima treba vremena.
Tad će biti i punoljetan…
Lina, izgledaš…
Smiješno.
Znam. Morala sam posuditi odjeću…
Izgledaš predivno, Lina.
-Dođi. -Oh.
Hvala.
Bože, kad kažeš zabava, to je stvarno zabava.
Da, moji roditelji. Mislim…
Kunu se da je humanitarno,
ali zapravo se ulizuju slavnima.
Piće?
Ne, hvala.
Zapravo, da. Idemo…
Popijmo.
Dobro.
-Dvije čaše vina. Sangiovese iz 2001. -Dobro.
Iz vinarije u Toskani u kojoj moja obitelj ima udjel.
Lijepo. Da, volim
San Joveene.
Zemljano je i suho?
-Voliš operu? -Da.
-Večeras je Puccini. -Sjajno.
Živjela.
Jesam li nešto krivo rekao?
Znaš…
Zapravo…
Nikad nisam pila vino San Joveeno…
Ne znam zašto sam to rekla.
Nije me briga.
I ne znam ništa o operi
jer nikad nisam bila u operi.
Ne želim ostaviti dojam
da sam nekakva popularna influencerica
ili da imam ludi društveni život
Ili da sam ultra bogata.
Pa…
Eto.
Onda nazdravimo
za prvi put.
Može.
Živio.
Nisam ga tako opisala.
Ne?
Otišla bih
Na Ponte Vecchio
Da se bacim
U rijeku Arno
Venem
I patim
O, Bože
Želim
Umrijeti
-Pođi sa mnom. -Što?
Vjeruj mi, zabavit ćemo se.
Gdje?
Hajde.
Što radimo?
Radimo frku.
A inače,
loviš.
Što?
Što? Alessandro, vraćaj se!
Što radiš?
-Ulovi me! -Ne! Ne lovim te.
Ne želim provesti sljedećih pet godina u talijanskom zatvoru!
Stani. Ozbiljno ti govorim.
Nemoj.
O, Bože. Ale!
Što?
Bok.
-Vidiš ovo? -Aha.
Ugasit će sva svjetla u zgradi.
Da povučem?
Ne.
Šalim se. Hajde.
Uspori!
O, Bože!
Alessandro! Čekaj!
Molim te, previše sam trapava za ovo.
Ma daj!
O, Bože!
Kog vraga radiš?
Hej, kako je?
Moraš sići, odmah!
-Čini se da si me ulovila. -Ozbiljno?
-Ale… -Pobijedila si.
Ili sam ja.
Moramo se vratiti unutra, odmah.
Zašto? Čega se toliko bojiš?
Mnogo toga.
Visina, za početak.
Zaštitara.
Aviona, odrezaka, velikih gužvi…
Tebe…
Vas dvoje! Vratite se unutra. Odmah.
Ne brini se. Koga briga? Stvarno.
-Popit ću nešto. -Dobro.
Hvala, bilo je lijepo.
Što je?
Moj tata.
Tvoj talent da osramotiš obitelj
uvijek me iznova iznenadi.
Zakopčaj sako i dođi upoznati povjerenika Grilla.
Neću.
S prijateljicom sam. Lina.
Zdravo.
Što me briga za još jednu
čije ćeš ime već sutra zaboraviti?
Požuri se.
-Žao mi je. Ne slušaj ga. -Ne. Kasno je.
Idem kući.
Čekaj.
Upoznaj tog povjerenika.
Čekaj , Lina.
Nije da ćeš se ove sjećati sutra. Zar ne?
Lina.
-Lina, molim te. -Alessandro!
-Oprosti! -O, Bože!
Tako mi je žao! Nisam…
Pomoći ću ti.
Znaš što?
Što?
Rekla sam da ne želim ići na ovo.
I
da se ne želim obući
kao radioaktivna srdela. Izvoli.
I rekla sam
da ne želim nositi štikle.
Ni piti vino.
Koje, bez uvrede Italiji…
Ajme. To…
Predobro izgleda.
I tako…
Vino je malo precijenjeno i
žao mi je. Nemoj…
Ne obaziri se na mene. Ja…
Nisam dobro.
Jesi li
jučer bila na maturalnoj zabavi s profesorom Rileyjem?
Da. Jesam.
-Dobro! -Bože!
Nije moguće!
Kako da izađem?
Da, i…
Ondje je izlaz.
Ali dugujem profesoru Rileyju i
uskoro sam gotov.
Da te odbacim kući?
I mogu ti posuditi odjeću.
-Stvarno? -Da, ako hoćeš.
Dobro. Hoću.
-Dobro? -Hvala.
Nema na čemu. I…
Ovuda.
-Ostavi to. -Dobro.
Puno hvala na ovome…
Na odjeći. Lijepo od tebe.
Sad sam spremna za MasterChef.
Bolje ti stoji nego meni.
Tvoja kaciga.
Čekaj.
Očekuješ da se popnem na taj…
Taj talijanski…
motor smrti?
Mislim…
Znaš li da su
motorističke nesreće tri puta češće od tužbi za ozljede?
To tek tako znaš?
Znam statistike kako svašta može poći po zlu.
Visoke pete, na primjer, mogu uzrokovati Haglundovu petu,
koja te može doživotno osakatiti. To je činjenica.
Dobro.
Onda se pješačenje kući čini opasnijim.
Ne?
Imaš pravo.
Motor.
Kad ćemo već stići?
Je li cijeli Rim ovako grbav?
Možeš otvoriti oči.
Gledaj cestu, a ne moje zatvorene oči.
Dobro.
Oprosti.
Gdje smo?
To je tajna.
Ne drogiram se, da budemo jasni.
Tko je?
Lorenzo.
Oh. Lorenzo.
-Bok, Greta. Kako si? -Loše.
Preloše.
Loše.
Ah, htjela sam ti reći.
Znam da imaš razgovor s onima iz Firence.
Da.
Ne znam. Vidjet ćemo kako će biti.
Koga to vidim? Tko je ona?
Pomoćna kuharica?
Ne. Ona je turistica,
ali ne zna ništa, naravno.
Htio sam da proba najbolji maritozzi u Italiji. Gdje drugdje?
Kakva si ti mustra.
Stižu.
-Ništa ne znam? -Ne. Ja…
Mislim o ovom lokalu.
U mnogim se restoranima u Rimu ne pripremaju slastice.
Nabavljaju ih s mjesta koja nemaju dozvolu za prodaju, poput ovog.
To je tajna pekarnica.
Kul. Kao lokalka sam.
Evo ih.
Svježe pečeni.
Hvala.
Ako vidiš one napuhane tikvane iz Cuisine Royale,
pozdravi ih.
Bili bi sretni da imaju nekoga poput tebe.
Hvala. Bok.
Dobro. Spremna?
-Da. -Idemo.
Oh. Nećemo ih pojesti?
Ne. Ne ovdje. Nepristojno je.
Takva sam ti ja.
-Možemo li polako? -Ne.
Spremna?
Svidjet će ti se. Nadam se.
O, Bože!
Gretina tajna su hladne ruke.
Drži prste u posudama za led
prije miješenja tijesta.
Vidim.
Stvarno se vidi razlika.
Ajme.
Super su mi Gretine hladne ruke.
Znam. Odlično, zar ne?
Odlično.
Hvala na prijevozu, Lorenzo.
Idem se presvući pa ću ti donijeti ovo.
Ne. Mogu to uzeti bilo kad.
Slobodno pripremi lazanje ili nešto.
Hoću.
Alessandro?
Hej.
Eto je.
Lorenzo?
Upao si na moju zabavu?
Ne pada mi na pamet, vjeruj.
Ako želiš nešto reći, reci.
Reci mi što imaš reći. Dosta mi je…
Radio sam čitav dan. Umoran sam.
Tako da idem.
-Hvala još jednom, Lorenzo. -Da. Ciao.
To je bilo čudno.
Da.
Žao mi je. Imamo nešto neriješeno.
Što radiš ovdje? Kako znaš gdje živim?
Obožavam tu Addie.
Da, i ja.
Dopusti da ti se iskupim sutra.
Alessandro. Ja…
Oprosti ako ovo
bude zvučalo krivo, ali…
Čini se da si na zlom glasu.
Možda jesam.
Većinom me samo ogovaraju iza leđa.
Čak i moj tata.
Vjeruj, nitko me ne poznaje.
Ne zapravo.
A činiš se dovoljno pametnom da sama odlučiš.
Reci da se nisi dobro provela večeras.
Barem dok više nisi.
Meni je to bila jedna od najboljih noći u…
Ni ne znam koliko dugo.
Dobro. To je plan.
Sutra u 12 h kod mene. Poslat ću ti adresu.
-Ponesi kupaći. -Alessa…
Ne. Kupaći?
Znaš li koliko sam učila?
Toliko da ne izgledam dobro u kupaćem.
Znaš što? Dopusti da sam prosudim.
Prekrasna si.
Devetnaesti lipnja.
Imam jednu tajnu.
Upisala sam tečaj fotografije
i upoznala sam jednog tipa.
Mislim da mu se stvarno sviđam.
Dobro.
Bizarno.
Sad pomalo šizim. Mislim,
strašno je obrazovan i jako pametan
i ima seksi tijelo.
Bljak, mama!
Uglavnom, zovem ga „X”,
jer mislim da znatiželjna Francesca ovo čita.
X me zamolio da tajimo ovo. Ne želi da bude čudno.
A, iskreno,
Franny ne zna biti tiho.
Howard je jedan od najpoznatijih restauratora u gradu.
Poznaje renesansne slikare
bolje nego što su se sami poznavali.
A slika li?
Nekad je, ali objesio je kist o klin.
Bok, Howarde.
'Jutro.
Zdravo, rođače.
'Jutro. Kako je?
Bok, rođakinjo.
Lina, danas sam te pozvao
jer imam nešto
što ti želim dati.
Tvoja majka…
Nikamo nije išla
bez ovoga.
Iskreno,
to joj je bio najbolja prijatelj, a ne ja.
Imala je izuzetno
oko.
O, Bože.
Neke su snimljene u našoj kući.
Nije rekla da ih je snimala.
Ne razumijem.
Zašto je prestala fotografirati?
Kasnim. Idem klijentici.
A što se tiče g. Albanija,
zabavi se,
ali ne previše.
-Dobro? Bok! -Bok.
Ne mogu vjerovati da ste ih sačuvali.
Sakupljač.
Ostani koliko želiš.
Dvadeset treći lipnja.
Danas sam otišla na buvljak
i kupila fotoaparat.
Ajme.
Imam čudan osjećaj
da bi mi to moglo promijeniti život.
Pogledam kroz objektiv i moj svijet samo
nestane.
A kad fokusiram nekoga
kao da mu vidim nutrinu.
A možda i svoju?
Bok.
Popravila si mi dan.
Ajme.
-Odaberi jednoga. -O, Bože.
Čime se tvoji bave?
-Mafija. -Što?
Šalim se. Bankarstvo.
-Koji? -Tvojima neće smetati?
Tata će me ubiti, ali to nije ništa novo.
Koji god želiš.
Onaj.
Obožavam toga.
Stigli smo.
Gdje?
Vidjet ćeš.
Hajde, idemo se kupati.
Hajde!
Jesi li spremna?
Spremna za što?
Spremna za to?
Ne!
Neću. Ne.
Sjajno je. Radio sam to milijun puta.
-Bolje je od vlaka smrti. -Ne. Ne razumiješ.
Znaš li koliko se, ne fatalnih, ali…
-Ne. -teških nesreća dogodi…
Učinit ćemo to.
-Na tri. -Stani.
-Je'n. Dva. -Ne. Bože!
Tri!
Uspjela sam!
-Kul, zar ne? -O, Bože.
To je bilo ludo.
Znaš li koliko je to visoko?
-Učinila sam to! -Rekao sam ti da je nevjerojatno.
Ne mogu vjerovati da sam to učinila.
Uspjela sam!
Nije li bilo sjajno?
Sviđa mi se ovdje, znaš.
Daleko od svega.
Zadnje ljeto prije kraja.
Kraja?
Kako to misliš?
Kako možeš ne biti uzbuđen zbog Harvarda?
Jer mi je tata kreten.
Tata mu se bavio financijama i
njegov tata isto.
To je naš posao, kako god se ja osjećao, znaš?
A da možeš raditi bilo što?
-Želim graditi. -Dobro.
Ne samo da kupujem i prodajem, mislim…
Arhitektura.
To zbilja želim raditi.
Možeš li možda
razgovarati s tatom?
To je tvoj život.
A ne njegov.
Trenutačno me ti više zanimaš.
Alessandro, to je…
Moja mama je bila bolesna
dugo vremena.
Molim?
-Žao mi je. -Ne. U redu je.
U redu je.
Poanta je…
Nisam bila s…
puno dečki…
Niti jednim.
Lina.
Drugačija si.
I nekako…
i mene činiš drugačijim.
Ako želiš, možemo biti samo ti i ja. Znaš?
Ekskluzivno. Bez igara, bez sranja…
Vjeruj mi,
to nikad nisam…
Što se točno dogodilo? Točno?
-Razvalila sam. -Dobro.
Gdje su mu bile ruke? Sjeverno ili južno?
O, Bože. Addie, ni ne znam.
Trudila sam se da ne dobijem srčani.
S kim si?
Hej, Lina! Arrivederci!
Fleetwood Zach?
Spaulding.
Zapravo Zach Spaulding.
Addie!
Hej, „uno pitanje”, Lina.
Nakon poljupca, je li te gledao u oči?
Onako slatko?
Valjda.
-Odličan znak. -Sigurno. Drugo pitanje.
Planirate budućnost?
Gotovo cijeli dan, svaki dan.
Kako romansno.
Pogledat ću njegov profil.
Čekaj.
Zašto ima
nula tvojih slika na društvenim mrežama?
Oh. Pa što? Tek me upoznao.
Čekaj, svježe. Prije jedne minute.
Indirektno se hvali nekakvim vinom?
Večeras ide na piće s tatom.
-Tko ide na piće s tatom? -Točno.
Upravo je označio mjesto Parmigiana.
Tražim hashtagove.
Što? Koje hashtagove? Zašto?
Kretenski žderač makarona!
Govori mi laži Slatke laži
Što?
Šaljem ti, curo.
Objava neke fufice.
Je li stigla?
O, Bože.
Ti se šališ!
Nemoj se igrati sa mnom! Ma daj!
Žao mi je.
Oprostite.
Divno dijete!
Stvarno? „Drugačiji si.”
„Zbog tebe sam drugačiji.”
-Kakvo sranje! -Lina, što radiš ovdje?
Što radim ovdje?
Što ti radiš ovdje?
Ne sa svojim tatom.
-Znam kako ovo izgleda, ali… -Izgleda
da si lažljivac, predobar da bude istinit.
Lažljivac s nula…
Manje od nule poštovanja prema kromosomu X.
Zato. Da!
Ale, zbilja?
Uvijek si takvo govno.
Sedmi srpnja.
Ne mogu vjerovati. Stvarno ovo pišem?
Ali mislim da sam možda
našla svoju prvu ljubav.
I to u Italiji.
Bravo, mama.
X i ja proveli smo vikend zajedno,
a nakon večere, ozbiljno,
rekao mi je. Ne mogu vjerovati…
da me voli!
Laže.
Laže!
Živjeli.
Zdravo!
Pekarice! Znam da ste unutra!
-Tko je? Ne. -Ne…
Ne, molim vas.
Hej.
Tko je?
Nisam došla
zbog znate čega ne.
Mig, mig.
Ne!
Molim vas.
Vratite se.
-Ne prodajem svima! -Molim vas! Samo da okusim.
Samo malo.
Da kušam. Dobro?
Vaše pecivo…
Ne laže.
Ne pokušava te opipati pod lijepim vodopadom.
I ne ponizi te
pred cijelim restoranom punim ljudi
dok pije s nevjerojatno privlačnom
i seksi talijanskom manekenkom ili što već. Znate? Jer…
Vaše pecivo…
Dobro je.
Jer moje pecivo
nema penis.
Volim vas, pekarice!
Dvadeseti srpnja.
Nakon naizgled nevjerojatno romantične večere s X-om,
sad više ništa ne znam.
Prošla su dva dana i nije me nazvao.
Eto ga.
Kao da to nismo očekivali.
Kakav šok.
I mislila sam da će se to dogoditi.
Dvadeset treći srpnja.
Rekao mi je da me voli,
ne znam ni koliko puta, ali
još mi nije uzvratio poziv.
Zbunjena sam,
bijesna
i jednostavno tužna.
I ja.
Shvaćam.
Napokon!
I mislio sam da ću te naći među ruševinama.
Fran je luda od brige.
Pa, zanijela sam se…
Aha. Noć kad trebaš slastice?
Želiš li
razgovarati o tome?
Znam da je glupo
i da mi ništa ne duguje.
Samo.
Sviđao ti se?
Da.
Evo.
Bilo je lijepo osjećati se…
normalno, napokon.
O, Bože!
Ovaj je maritozzo nevjerojatan.
Oprosti.
Slušam, sto posto.
Howie, tajna je u hladnim rukama.
Nemoj nikome reći.
Tko bi rekao?
Gledaj.
Ljubav je poput hodanja.
Kad si mlad i ne znaš kako,
pužeš na sve četiri,
zabijaš se u stvari, plačeš,
pa, puno.
Znam iz iskustva.
Jesi li ikad bio
zaista zaljubljen?
Jednom.
Ona nije uzvraćala?
Komplicirano je.
Da, pa…
Ne, hvala.
Imam dovoljno komplikacija i ovako.
Možeš odustati od ljubavi.
Ali obično se vraća.
Sve umjetnine na kojima radim
uvijek su o ljubavi.
Ili mržnji,
a to je samo ljubav koja je skrenula.
Howarde…
Znaš li s kim je mama izlazila dok je bila ovdje?
Ja sam…
Ne mogu točno reći.
Pa…
zvuči kao pravi seronja.
Probudi se!
Vrijeme je da okreneš novi list.
Howardova kolegica pozvala nas je kod svojih.
Hajde!
-Ne. -Gle, obećavam.
Od fine domaće hrane zaboravit ćeš tog idiota. Vjeruj mi.
Što je?
Ništa.
Skuhat ću kavu.
Probudi se.
Dobro.
„Sono incinta.”
Što to
znači?
Hej, Siri.
Prevedi, „Sono incinta.”
Ovo sam našla na internetu.
TRUDNA SAM
Što?
Jedanaesti kolovoza.
Stalno mi se plače.
X me i dalje ne zove, a Fran me uhvatila
kako jedem treću porciju bolonjeza, Pa sam joj morala sve reći.
-Nije li divno, Lina? -Što?
Naravno.
Divno poput novorođenčeta.
Vidjela sam dnevnik. Govori znaš o čemu.
Hej.
Zna li ona za to?
Ne znam zna li ona da ti znaš.
19. kolovoza.
Ne mogu objasniti što se danas dogodilo.
Kao da mi je posve druga osoba došla na vrata
i htjela razgovarati.
Nisam to očekivala. Ne od…
-Howieja. -Howie?
-Howie?
Morate razgovarati.
Ja? Zašto ja?
Pogodi!
Žao mu je što se nije iskazao.
-I kaže da se ne boji bebe. -Čekaj, što?
-Što? -Što?
-Koza! -Koza!
O, Bože.
Za tebe, tata.
Bok, Franco. Bok, Martina.
Bok, Franny. Howarde!
Kako si?
-Howarde. -Lijepo te vidjeti.
I tebe.
Ovo je Lina,
moje samozvano kumče.
Bok, Lina.
Kumče.
Prikladno.
Evo. Dolazi.
Moja supruga Chiara.
Bok, Chiara.
Bok, ljubavi.
A ti si sigurno Lina.
Drago mi je.
Također.
Lore je u kuhinji.
Sutra ima završni ispit.
Za nas.
Hvala.
Izvolite.
Ajme.
Kako miriše.
Znači, istina je. Ti si kuhar.
Talijanski ti uopće nije loš.
Hvala.
Da, pokušavam nešto…
Eksperimentiram.
-Za školu kuhanja? -Da.
Sutra imam završni ispit u Firenci.
Koliko vidim,
sigurno ćeš uspjeti.
Hej, ti.
Mlade ruke.
Dođi. Imamo posla tu.
-Dobro. -A ti, Lo. Požuri se.
-Požuri se. -Da. Hoću.
I Lina.
Ovo je nonna. Nonna, Lina.
-Drago mi je. -Ciao.
Ovo je
osnova
za čuveni „nonna pistachio gelato”.
-Ajme. -Da.
Legendaran je.
Voliš li gelato?
Da, volim sladoled.
Sladoled?
Je li Michelangelo crtež?
Je li Caravaggio črčkarija?
Nonna, smiri se.
-Oprostite. -Ne. U redu je.
U redu je, samo
u gelatu nema punila.
Zato moraš mutiti
brzo i jako da savladaš smrzavanje.
Hoćeš probati?
Da, naravno.
Za ozbiljno.
Sa strašću.
Fora je
što naš gelato ima samo pet sastojaka.
Vrhnje, mlijeko,
šećer, pistacije i peti…
Peti je tajna.
Da, znam.
-Pa? -Nisam joj htio reći.
Pa…
Mogu li ga probati?
Da pogodim, to je…
vanilija.
-Ne. -Dobro.
Cimet?
Dobro.
Pokušala sam.
Dobro.
U ovom smjeru.
I. Dobro.
A onda dublje.
Zapamti Lorenzo.
To je ples partnera,
oboje poštuju ono što onaj drugi nudi.
Da.
Bolje.
O, Bože.
Prekidam li?
Ajme.
Ne. Bok, Gio.
Ne, samo smo radili gelato.
Ajme. Vidim.
Da pogodim…
Sa strašću?
Uvijek sa strašću!
Zašto ja ne miješam gelato?
Mrziš miješati gelato. Svaki put…
Mrziš? To je novost!
Nije lijepo govoriti to pred drugima, Lorenzo.
Zašto stojiš kao kuhana noga?
Što…
Oprosti.
Idem ja.
Oprostite.
Toliko o miješanju.
Evo me.
Ovo je salata od ječma i pesta.
Na tanjuru su
moje cupcake lazanje.
A ovo su pržene tikvice
s umakom od tartufa i kapara.
Na kraju ćemo, naravno,
jesti bakin čuveni pistachio gelato.
U zdravlje.
Svih nas.
I moje, jer sam star.
-Za nas. -Za tebe, djede.
Za nas.
Stvarno moraš razgovarati s njom.
-A ti moraš biti manje očita. -Ma daj.
Zašto to radite?
Šapćete si tajne meni iza leđa.
Misliš da nisam svjesna što mi se događa iza leđa?
Što ti se događa iza leđa?
Kako idu utrke, Giorgia?
Utrkuje se na MotoGP-u.
Na svjetskoj je ljestvici.
Drugo mjesto prošlog vikenda.
-Opa! -Čestitam, bravo!
-Čestitam. -Sjajno.
Pa, gubitak je gubitak.
A ja nikad ne gubim.
Lo.
Gdje su pinjoli?
Bako, koristio sam makadamiju.
Mama!
Mora impresionirati suce.
Mora nešto promijeniti.
To je Royale.
Žele klasične recepte.
Profesore, zar niste rekli da Lorenzo
mora biti hrabriji u izražavanju?
Mama, stvarno?
Čvrsto vjerujem da je Lorenzo u dubini buntovnik.
Pesto je ukusan!
Misliš kao netko tko je u dubini lažov?
Obožavam tvoj pesto, Lorenzo.
Ne kao ja.
Otvorit će restoran
i nazvat će ga „Al Contrario”.
Jer će sve biti posluženo naopako.
Deserti prvi, predjela zadnja.
Mama, vidjet ćemo.
-Vidjet ćemo. -Lorenzo.
Samo slijedi svoje srce.
Hvala, mama.
Nazdravimo tome.
-Za srce. -Za strast.
Za srce.
Šteta što neki od nas nemaju srce.
Isuse, Lina!
Možemo li o tome poslije ručka?
Ne možemo.
Žao mi je.
Ne bih htjela uzrujati
ovu predivnu famigliu…
Ali ja više nemam predivnu famigliu.
Zato ne mogu shvatiti kako mogu imati oca
koji se nije mogao pojaviti čitav moj život,
čak ni kad je žena koju je navodno volio
umrla! Ja sam…
Oprostite. Buon appetito.
Idi.
Idi, smjesta!
Dobro. Idem.
Ispričavam se.
Ne razumijem.
Kako si mogao ne reći mi?
Jer…
nisam tvoj otac.
Ozbiljno ćeš poreći…
Ne znam što je u tom dnevniku,
ali kunem se da nije moguće
fizički
da bude
moguće.
Ali ispričao si joj se što se nisi iskazao i…
Sranje. Ne.
Ne, ispričao sam se jer…
Ispričao sam se
jer sam je volio.
Od trenutka kad je došla, ali…
Jadno, ali nisam imao hrabrosti da išta poduzmem
dok nije bilo prekasno.
Znači…
Ako ti nisi taj…
-Taj tip X. -On se zove…
Matteo Fossi.
Bio joj je profesor fotografije i,
mrzim to reći,
ali Lina…
Bolje ti je bez njega.
Žao mi je što ti nisam prije rekao,
ali tvoja majka…
Nazvala je Fran i…
iz nekog je razloga htjela da to otkriješ sama.
Želiš da ga prestrašim?
Jedan od mojih talenata.
Ne, ja ću to riješiti.
Alessandro…
Idi kući.
Molim te.
Molim te, Lina, mogu li nešto reći?
To je stara prijateljica.
Već smo se dogovorili. Nisam znao kako otkazati.
Pa samo…
Otkažeš.
Znam. Ali nemam ništa s njom.
Zeznuo sam, ali neću to ponoviti.
Ne, sad…
Nije dobar trenutak.
Dobro.
A sad?
Je li sad bolji?
Lina, imala si pravo
što mi nisi mogla vjerovati.
Možda zato što nikad nisam imao nekoga vrijednog povjerenja.
Žao mi je.
FOTOGRAF
FIRENCA GALERIJA DE FOSSI
RIM
-Bok. -Hej.
Što?
Ideš u Firencu?
Da.
Pomalo neplanirano.
Lijepo.
Danas imaš ispit.
-Zar ne? -Da.
Mame su me htjele voziti, ali…
onda je nonna htjela ići, pa i nonno.
Previše glasova u glavi.
Da.
Oprosti zbog
onoga jučer.
Hrana ti je bila nevjerojatna.
Bila je u redu.
Nonna ima pravo. Bolje da se danas držim osnova.
Hej.
Jesi li dobro?
Nikad ti nije rekla ništa o njemu?
Ne.
Sad znam zašto.
Zapravo ju je potpuno napustio.
Mogu li pitati?
Što očekuješ od razgovora s njim?
Ne znam.
Možda se ljudi promijene?
Možda se htio javiti?
Moja je mama došla ovamo
i činilo se da će joj se čitav život promijeniti.
A onda…
morala se odreći gotovo
svega što je voljela.
Zbog mene.
Ne.
Ne znam baš.
Način na koji govoriš o njoj zvuči kao
da si ti bila sve što je voljela.
Na audiciju smijemo donijeti samo jedno jelo, pa…
Uzmi. Gelato.
-Što? Ne! Ne mogu ga uzeti. -Da.
-Mislim da imam žlicu. -Što…
-Evo žlice. -Ja…
Nije problem.
Imam još jedan.
Lorenzo, nisam raspoložena.
Da, u tome je stvar.
Vjeruj mi.
Sve je bolje nakon gelata.
Dobro.
Probat ću.
Ajme.
Tako je dobar.
O, Bože.
-Dobar je? -O, Bože.
Koji je to tajni sastojak?
Nonna kaže:
„Znaš kad znaš.”
Sljedeća stanica: Firenca.
Hej, pa…
Ispit mi je poslijepodne.
Hoćeš da te otpratim do galerije ili…
Mogu ti pokazati Firencu, ako želiš.
Da. Bilo što da to odgodim.
Dobro. Ovuda.
Predivno. Zar ne?
-O, Bože! -Znam.
Sfogliatella.
Bože!
Ovo mi je omiljeno mjesto u cijeloj Firenci.
Znaš li da sve ovo dolazi od lokalnih proizvođača?
-Da? -Važno je.
Očito odugovlačim, ali…
Bilo je zabavno.
Da.
Mogu li pitati…
Što je s tobom i Giorgijom?
Moraš ovo vidjeti.
Dijamanti kuhinje.
Tartufi.
Tako su rijetki.
Treba mu šest godina
da naraste.
Odvratno.
A…
izlaganje sporama može izazvati akutne bolesti dišnog sustava.
Samo da znaš.
Ne želim znati. Ovo je umjetnost.
Na tvoju riječ.
Uglavnom…
Giorgia i ja
prijatelji smo oduvijek, od malih nogu.
Prije dvije godine počeli smo izlaziti.
-I to je to. -Da.
Uvijek smo išli u istu školi,
ali ide na program utrka u Bologni.
Veza na daljinu je preteška,
pa na kraju ljeta…
Žao mi je.
Što je s tobom i Alessandrom?
Ja…
To je bilo…
Nemamo ništa.
Vas dvojica se zaista ne volite, zar ne?
Ne.
Hej. Žao mi je.
Naporna sam.
Ne. Oprosti. Samo…
Bili smo prijatelji u višim razredima, ali…
U prvom razredu srednje škole jedan Marco Ricci,
Aleov novi najbolji prijatelj,
pravi kreten, bio je u kantini
gdje moja majka radi i…
Rekao joj je u lice da je…
lezbača.
Ale je stajao ondje,
pogledao me
i ništa nije učinio.
-O, Bože. -Pa…
Ne uklapam se u njegovu ekipu, znaš?
Lina, kasno je.
Ja moram ići, a i ti moraš ići.
Dobro. Vidiš ulicu?
Niže je njegova galerija.
Predomislila sam se. Ne idem.
-Što? Ne! -Ne mogu.
-Glupo je. -Ne.
Slušaj me.
Došla si.
Samo je to važno jer…
Jer ako te ne prizna,
on je na gubitku jer neće upoznati
spektakularnu, šašavu,
emotivnu, radosnu Linu,
kakva ti jesi.
Dobro.
Vidimo se na kolodvoru.
Da.
-Sretno, Lorenzo. -Sretno. Bok.
Lorenzo.
Da?
Howard ima pravo.
Ne boj se biti ti.
Koga briga ako se ne uklapaš u bilo koju ekipu?
Ne traži izlike.
Budi drukčiji. Budi contrario.
Kuhaš tako dobro
da sam u vlaku
doživjela gelato orgazam zbog tebe.
Baš si čudna.
Ni ne znaš koliko.
Obećavaš?
Obećavam.
Idi.
Bok.
Dobro došli.
Došli ste se prijaviti za tečaj fotografije?
Ne.
Ja…
Došla sam zbog…
Oprostite, gospođice.
Je li sve u redu?
Ja bih…
Želim vidjeti g. Fossija.
Da. A vi ste…
Njegova kći.
Sljedeći je Lorenzo Ferrazza.
Dobar dan, gospodine.
Dobar dan, Ferrazza.
Čestitam što ste došli dovde.
Koje ste jelo ponijeli od kuće?
Pripremio sam domaći gelato, ali…
Nemam ga više.
No htio sam nešto improvizirati.
Htio sam učiniti nešto nepredvidivo,
nešto naopako, što je moj stil.
Koristeći samo sastojke koje danas imate.
Zašto? Što ne valja s našom kuhinjom? Predvidiva je?
Sreća što ste došli, Ferrazza.
Napokon ćete nas spasiti, radeći naopako.
Ne, naravno da ne. Samo sam htio…
Ne, molim vas. Improvizirajte.
Odbrojavanje počinje sada.
Znam. Ali rekla je da joj je to majka…
Ne, rekao sam ne.
-G. Fossi. -Ne.
Žao mi je.
Mislila sam da je g. Fossi ovdje, ali na sastanku je.
Mogu mu reći da vas nazove.
Što radite? Ne možete unutra.
Oprostite, ne možete to uzeti.
Gledajte me.
Hej.
Što si mu rekla?
Ne, bilo je tako glupo.
Žao mi je.
Reci.
Kako je bilo na ispitu? Kako je prošlo?
Lorenzo, ne. Samo…
Kako se kaže: „Nek' se gone?”
Svi.
Nek' se gone.
Svi.
Žao mi je zbog prijemnog.
Moje glavno jelo nazvali su „solidnim, ali neupečatljivim”.
Imali su pravo.
Ustrtario sam se. Nisam poslušao tvoj savjet.
Ne…
Pogriješili su. Vidjet će.
Ne, uprskao sam.
Ali…
Lina, ne želim ovo uprskati.
Naš odnos.
Mislim…
Oboje smo…
To je bila pogreška.
-Imaš curu. -Znam.
-Ja ne živim ovdje. -Znam.
Ne može biti zeznutije. Ali…
Nije li ljubav takva?
Danas je bio težak dan.
Jednostavno…
U redu je.
-Mogu li ući? -Da.
Čujem da si bila u Firenci.
Bilo je grozno. On je kreten.
Sad sam dobro.
Koji joj je vrag bio?
Svi griješimo.
Iako…
ti si tu.
Da nisi,
to bi bila velika pogreška.
Odlazim u ponedjeljak.
Još mogu početi semestar ranije
i bit ću u prednosti na jesen.
Lina…
Bilo je sjajno
i sve to, ali…
Samo želim nastaviti sa svojim životom.
Cijenim ovo, ali…
vraćam ti ga.
To je to?
Samo si je pustio?
Mislim da je ne mogu prisiliti da ostane.
Pustio si i njezinu majku da ode
i žališ zbog toga prošlih 18 godina.
Prestao si izlaziti s drugim ženama,
prestao si slikati, živjeti,
jer si se osjećao odgovornim.
Ne mogu tako provesti još 18 godina!
Zar ne shvaćaš?
Hadley nije poslala Linu da nađe onu kukavicu,
nego da nađe tebe.
Francesca.
Dobro.
Dolazim.
Halo?
Oprostite.
Možete li me uputiti do seksi Talijana?
Addie!
O, Bože!
O, Bože.
Kako… Zašto…
Što radiš ovdje? Kako si…
Pogodila si kako (how)?
How je faca.
How ovdje.
Nazvao me
i rekao da se ludiraš s odlaskom?
Tvoja je mama Fran dala popis kontakata.
A ja sam tvoja cura za krize.
O, Bože.
Ljudi… Zašto?
Jer sad ne ideš nikamo.
Dobro.
Trebam pizzu, cannole i seksi Talijane! Hitno!
Svidjet će mi se ona.
Bravo.
Vidi što je tvoja majka učinila. Spojila nas je.
Obitelj.
I How.
To mi se sviđa.
Nije imao muda da se suoči sa mnom.
Vlastiti otac…
Znam dvije stvari.
Prvo, ovaj je cannoli vrh.
I drugo, tko ga j…
Da. To je i Lorenzo rekao.
Obožavam Lorenza!
Navali, curo.
Halo, ima curu. To…
Cura i je i nije, ako me kužiš?
Ne, jadno je.
Par sati nakon ludila za Alessandrom,
ljubili smo se…
-Mazili se… -O!
Obožavam Alessandra!
Ne pomažeš.
-Tako je seksi. -Addie.
Gle, Lina. U redu.
Moraš odabrati jednoga. Dobro?
Ako ne,
večeras će biti vrlo neugodno.
Addie, večeras?
Maturalna zabava u Alessandrovoj kući.
Poslao mi je poruku. To jest, tebi.
O, Bože. Ozbiljno ću te ubiti.
Ne idem.
Čekaj.
Misliš da sam doletjela čak ovamo
da ne idem tulumariti s hrpom slobodnih Talijana
i ne pružim ti priliku za kulturno uranjanje?
Lina.
Ne govorimo o udaji. Dobro?
Odaberi jednog od njih!
Znaš? Baci se.
Znaš da se ja ne bacam, Addie.
Lina.
Jesam li te kad iznevjerila?
Ikad?
-Nikad. -Nikad.
Ako padneš, ulovit ću te.
Dobro, idemo.
Da! Poludit ćemo u gradu.
Jedva čekam. Cannoli, tjestenina, pizza…
-Dečki. Toliko dečki! -Samo nabrajaš.
Dvadeset četvrti kolovoza.
Nisam pisala neko vrijeme,
jer pokušavala sam zabaviti se jednom u životu.
Obožavam Italiju.
Stvarno prihvaćam
lokalnu kulturu
i trudim se uživati u posljednjim danima ovdje.
I uspjela sam.
Iz jednog razloga posebno.
Howard.
Bila sam prava budala.
Sladak je, drag, duhovit
i vrlo inteligentan.
Ali čeka ga nevjerojatna karijera
u Rimu i mora ostati ovdje.
U Italiji postoji tradicija.
Ako na jedan od mostova pričvrstite lokot
i bacite ključ u Tiber…
vaša ljubav nikad neće prestati.
Možda ću pustiti Howarda, ali zadržat ću ključ
i nosit ću ga sa sobom
zauvijek.
Živi ovdje?
Da. Stvarno živi.
Opa! Mislim,
Lorenzo je sigurno drag,
ali ajme!
Samo kažem.
Hej.
Jesi li dobro?
Da, dobro sam. Ja…
Odlučila sam.
Je li to…
Da.
To, curo. Da!
Super, došla si.
Da.
-Alessandro, ovo je… -Da pogodim. Addie?
Da. Linina opaka tjelohraniteljica,
koja će te razbiti ako opet probaš
preveslati moju curu. Jasno?
A sad, gdje su ti seksi prijatelji?
Na plesnom podiju?
Budi nježna prema njima. Dobro?
Hvala!
Hej.
Dakle. Ale, ja…
Stigla sam razmisliti i…
Shvatila sam da…
Jako mi se sviđaš.
Možemo li tu stati?
Alessandro.
Ponašaš se divlje
i ludo sretno cijelo vrijeme i…
Oboje znamo da
to nije istina.
Ne osuđujem, ali…
Ako ne ideš kamo želiš,
kako možeš ikamo sa mnom?
Moja obitelj…
Nije lako promijeniti stvari.
Iskreno,
mislim da nije pošteno da to bude uvjet za nas.
Zaista mislim na nas.
Znam što trebaš.
Nastaviti sa životom i zaboraviti prošlost.
Znaš, isti smo, vjeruj mi.
Vidi tko je došao!
Giorgia, jesi li ovdje s Lorenzom?
To bi bilo nemoguće jer on više nije ovdje.
-Zbog nje. -Što?
-Čekaj, što? -Čekaj, što?
Ta je drolja pobjegla u Firencu i zabrijala s njim.
Koji vrag? S Lorenzom?
Ne! To nije istina.
Pa, jest, na neki način,
ne kronološki.
Bio je to poljubac iz stresa.
Ma, molim te. Otišao je zbog tebe.
Bože, mrzim Amerikance!
Otišao? Kamo je otišao?
-U Pariz. -Pariz?
Da. Prijavljuje se na Kulinarsku akademiju.
Rekao je da više neće igrati na sigurno.
Kad je otišao?
Sad. Upravo je otišao na kolodvor.
Ne shvaćaš?
Tako smo sjebani da smo savršeni zajedno.
Isti smo, Lina.
Tako me nagovaraš?
Ja… Dobro.
Bok.
Trebam taksi.
-Molim te. -Lina!
Koji vrag?
Lorenzo ide na vlak!
Lorenzo ne posjeduje pola Italije!
Addie, ma daj!
Dobro.
Moram na kolodvor.
-Riješit ću to. -Što?
Addie, ne.
Ne.
Ovo je užasna ideja.
Rim je poput NASCAR-a, ali s više vike.
Lina.
S ljubavlju dolazi i rizik od složenih prijeloma.
Penji se. Napravit ćemo to.
Dobro.
Ali ja vozim.
Kraljica. Sviđa mi se to.
O, Bože.
Znaš, Addie,
moraš navigirati.
Da. Ne znam…
Što radiš?
Bože, umrijet ćemo!
-Idi ravno. -To je krug.
Kako da idem ravno?
Miči se!
Jesi li luda? Pazi!
Tko ih uči voziti?
Skreni desno!
Kako se ovo isključuje?
Gdje je noga?
Oprosti.
Hvala.
Lorenzo!
-Lina. -Lorenzo!
Što ti radiš ovdje?
Hej.
Tko bi rekao da ću te sresti ovdje.
Stvarno je sladak uživo.
Da, znam!
Ovo je…
To je Lorenzo.
-Addie, Lorenzo. -Bok.
Skoro smo umrle za tebe.
Zamalo.
Zašto?
Idem ja.
Ostavit ću vas same.
Obavite svoje.
-Koje? -Da…
-Bok! -Bok.
Što se događa?
Jesi li dobro?
Jesam li dobro?
Nisi naučio ništa o meni?
Dobro sam. Čujem da ideš u Pariz.
-Da. -Ajme.
Pokušat ću na svoj način ovaj put.
-Opa! -Nek se gone, ha?
Da! Nek' idu kvragu i natrag,
ti kretenski kurvini sinovi!
O, Bože.
Ajme. Ja…
Žao mi je.
Ne znam odakle mi to.
Puna sam adrenalina
trenutno. Dakle…
Lorenzo.
To što sam te poljubila,
ili ti mene…
Ne znam koje je bilo prije…
Poanta je
da nije bila greška.
Stvarno nije.
Dakle, ti i ja…
Želim reći…
Mama mi je pomogla da shvatim
nakon što je umrla,
da uplesti se u nešto krivo
ili čak pravo
u krivo vrijeme,
nije nešto što možeš
povući.
Mislim…
Mislila sam da moram donijeti odluku
između tebe i Alessandra,
ali zapravo je htjela da dođem
i pronađem sebe.
Zato…
Sad trebam…
Izabrati sebe.
Nervira me
da čak i kad donosiš loše vijesti,
uspijevaš biti nevjerojatna.
Sretno.
I tebi.
Neće ti trebati.
Hvala.
Dvadeset sedmi kolovoza.
Danas odlazim.
Iskreno, užasnuta sam.
Ali spremna sam.
A tebi, kćeri moja,
svim srcem želim
da živiš punim plućima i hrabro,
kao prava Talijanka.
Pokušat ću, mama.
Zato hvala, Italijo.
Dala si mi
novi život
i novu svrhu.
Nikad te neću zaboraviti,
moja prva prava ljubavi.
Za tebe.
Jesi li dobro?
Mislim da sad znam
zašto nikad nije izlazila ni sa kim.
Već je upoznala pravoga.
Nedostajat ćeš mi, Lina.
O, Howie.
Htjela je da dođem ovamo da se otkrijem,
a
još se otkrivam, pa…
Odlučila sam pauzirati godinu.
Ostajem.
Lina.
Ako je očinstvo samo biološka stvar, onda…
Ali ako to znači neprestano se brinuti,
nelogično,
o tebi,
željeti samo najbolje za tebe,
razmišljati kako bih fizički naudio dečkima
koji žele biti s tobom,
onda bi mi bilo drago
kad bi me smatrala posvojenim tatom.
Hvala,
tata.
Nikad ne bih pomislila
da će mamina živuća želja i meni podariti novi život.
Godinu poslije nisam shvatila sve,
ali to mi napokon ne smeta.
Jer sam i ja našla nešto u Italiji,
u starom fotoaparatu
od lude kume,
s pravim ocem
i za sebe.
Bila si u pravu, mama.
Prva ljubav nikad se ne zaboravlja.
Greta.
Priča se
da je neka Amerikanka stalno dolazila i otkrila ih.
Na kraju su morali zatvoriti.
Lorenzo! Što…
Opa, vidi ti tebe.
Greta je otišla u mirovinu.
Netko je drugi preuzeo lokal.
Ne! Obožavam ovo mjesto.
Baš tužno.
Ja sam ga preuzeo.
NAOPAKO
O, Bože.
Razrađujem detalje prije nego što diplomiram.
To je ludo, Lorenzo.
Drago mi je zbog tebe.
Hvala.
A ti? Što…
Bila si ovdje cijelo vrijeme?
Da. Pauzirala sam godinu.
Idem na neke tečajeve.
Pa…
Bilo je lijepo vidjeti te.
Da. I tebe.
Bok.
Lina!
Jesi li dobro?
Da.
Neke se stvari nikad ne mijenjaju.
Dobro.
Sviđaš mi se takva kakva jesi.
Čuj…
Nonna večeras priprema večeru.
Napravila je sladoled. Hoćeš li doći?
Moramo ići talijanskim motorom smrti.
Žao mi je, Lorenzo.
Ne.
Dobro.
Morat ćemo ići mojim.
Inače, skužila sam tajni sastojak.
Bolje ikad nego nikad.
Prijevod titlova: Marija Darović