Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
A NETFLIX BEMUTATJA
„A tánc után
SHAKESPEARE - ROMEO ÉS JÚLIA
majd meglesem, hol ül,
S érdes kezem
kezétől üdvezül.
Szerettem eddig?
Nem, tagadd le, szem.
Csak most látok szépet,
ma éjjelen.”
Nos, ezért a Romeo és Júlia minden idők legromantikusabb
és legtragikusabb szerelmi története.
Van kérdés?
Igen? Cindy?
Megetethetjük végre a kígyót?
Meg.
Utána jön az olvasás, tudjátok.
Gyorsabban!
Az élet egy verseny.
Hogy tetszett nekik a Romeo és Júlia?
Hát, Shakespeare fel sem veheti a versenyt az osztály kígyójával.
Tök jó, hogy tágítanád a látókörüket,
de hacsak nincs a történetben egy telhetetlen hernyócska is, rácsesztél.
Csak a nyaralásomról kérdeztek,
és nem tudtam úgy beszélni Veronáról, hogy ne említsem meg a Romeo és Júliát.
Ja! Egy pizzát nem tudsz úgy megrendelni, hogy ne említsd meg.
Mit mondjak? Odavagyok érte.
Kezdesz Kathy Batesre emlékeztetni a Tortúrából.
Ha már az utazásnál tartunk,
megkérnélek… egy apró szívességre.
- Nem fogadom be Beatrice-t. - Nem is kell.
Jó, mert nem bírom a kígyókat.
Csak meg kéne etetned.
- Megetetni? - Aha.
Mivel?
Egérrel.
- Kihagyom. - Le van fagyasztva.
- És az miért jobb? - Légyszi! Csak egy hétig.
- Nem is tudom. - Igen, és talán…
Haza is vihetnéd, mert eléggé befordul, ha…
Oké, jó.
- De tartozol. - Meghívlak egy manikűrre.
- A koreai szalonban? - Legyen!
Jó. Csak azért megyek bele, mert végre eljutsz Veronába.
Évek óta tervezed ezt az utat.
Olyan jó, hogy vártam vele! Így a párommal élhetem át az egészet.
Simán lehet, hogy megkéri a kezed.
Úgy gondolod?
Persze. Tudja, milyen fontos neked ez az út.
Hol máshol tenné, ha nem a szerelem városában?
Mostanában elég furán viselkedik.
Ahogy Shakespeare is mondta,
„Ha reá vágyakozol, Kérd meg hát kezét.”
Ez nem Beyoncé dalszövege?
Inkább próféciája.
Aztán gondoltam,
miért nézegessem a TripAdvisor étteremajánlásait? Nem?
Inkább írtam Silviónak…
Ki az a Silvio?
- Ő a House 'n Host házigazdánk. - Értem.
Ajánlott pár eldugott éttermet, amit csak a helyiek ismernek.
Így autentikus olasz élményben lehet részünk ahelyett,
hogy beülnénk valami lehúzós helyre.
- Klassz. - Valami nagy borfesztivál van a városban,
ilyenkor szinte lehetetlen bejutni bárhova is,
így előre foglaltam asztalt minden ebédre és vacsorára,
amíg Veronában leszünk.
- Mi? 14 asztalfoglalásod van? - Igen.
Miért?
- A reggelihez is foglaljak? - Én…
Úgy gondoltam, a villában reggelizünk,
nehogy lemaradjunk az egyik túráról, amíg a számlát várjuk.
Milyen túráról?
Semelyikről!
Oké.
- És még… le is lamináltattad. - Le.
Arra gondoltam, hogy kezdhetnénk a Casa di Giuliettával
10:00-tól 12:30-ig,
utána 12:45-kor megnézhetnénk a Club di Giuliettát,
ahol, na most figyelj…
Igen?
…megnézhetjük, ahogy a titkárnők válaszolnak
a Júliának írt szerelmes levelekre.
Ez egy kördiagram?
Csak nem csinálhattam oszlopdiagramot!
Nem improvizálhatnánk?
SPONTANEITÁS - 7%
- Klassz. - Nyugi! Ez csak Veronára vonatkozik.
A bardolinói borkóstolást külön megterveztem.
Julie…
Szerintem autóbérlés helyett sokkal hatékonyabb lenne vonatozni.
- Ez nem fog menni. - De. Már vége a sztrájknak.
Már vettem is két bérletet, annyit vonatozunk, amennyit csak akarunk.
Nem, ez nem fog menni!
Julie,
csodás vagy.
Tényleg. Csodás. És az együtt töltött idő is…
az is…
annyira…
- Csodás volt? - Igen.
De… azt hiszem, kell egy kis idő, hogy átgondoljak mindent,
mert túl gyorsan haladunk.
- Négy éve vagyunk együtt. - Azta!
Már olyan régóta?
Jó estét! Üdvözlöm önöket a La Sortéban. Blake vagyok. Én leszek a felszolgálójuk.
Látom, italt már választottak. Kíváncsiak a különleges ajánlatunkra?
Épp szakít velem.
Hozom a kenyeret.
És Verona?
El kéne menned.
Mindig is erről álmodtál.
Ha visszajössz, megbeszélhetnénk, mi legyen.
Ezen nincs mit megbeszélni, úgyhogy…
LA VILLA ROMANTICA JÚLIA ERKÉLYÉRE NÉZŐ KILÁTÁS
HÁZIGAZDA: SILVIO D'ANGELO
- Szia! - Szia, Jules!
Hogy vagy?
Ugyanúgy, mint mikor legutóbb hívtál
öt perccel ezelőtt.
Jó, én csak aggódom érted.
- A szerelmi bánatnál nincs rosszabb. - Nincs.
Mennyire vagy kiakadva?
Egy egytől Adele-ig terjedő skálán?
Jól vagyok. Komolyan.
- De hívj, ha kellek, oké? - Oké.
Szeretlek.
Én jobban.
Szia!
Brandon dobta. Jössz öt dolcsival.
FORDÍTÓ
A SZERELEM UTAT TALÁL
MEGERŐSÍTVE!
Üdvözöljük önöket a Minneapolis Nemzetközi Repülőtéren!
Felhívjuk szíves figyelmüket…
VERONA - KÉSÉSSEL INDUL
Jól van.
Megkezdjük a beszállást az Amore Airlines Veronába tartó, 816-os járatára.
Ez a mi gépünk!
JULIE VERONAI ÚTJA
Elnézést!
Nos, úgy tűnik, már csak mi maradtunk.
ITALIA A SZERELMESEKÉ
Taxi!
Taxi! Hé!
Taxi!
Signorina!
Maga uberes?
Nem, Uberto vagyok.
Az is jó lesz.
- Most jár itt először, bella? - Igen.
És reméltem, hogy a repülőtérnél azért messzebb jutok.
Honnan jött, signorina?
- Minneapolisból. - Mini Nápolyból.
Nem, Minneapolisból.
Sì. Mini Nápolyból.
- Mini Napoli, nem? - De, igen. Az.
Igen. Igaz. Mini Nápolyból.
Uberto!
Ott egy kocsi!
Vigyázzon!
Kér egy kis cannolit, bella?
- Inkább az utat figyelje, jó? - Mia mamma saját kezűleg készítette.
Uberto!
A mammám saját receptje, ez a legjobb cannoli egész Venetóban.
A ricotta a titka.
Köszönöm.
Ciao, bella!
A LEFOGLALT SZÁLLÁSA…
Hát persze.
Bocsi!
Bocsika.
Jól van. Ki a jó cica?
- A szentségit! - Te meg ki vagy?
- Én ki vagyok? - Mit keresel itt?
Már bocs, de normális vagy? Te törtél be hozzám.
Várjunk! Istenem, mi a…
Nem. Kibéreltem a villát a hétre.
Nézd! Bebizonyítom. Látod?
Julie Hutton, House 'n Host.
Megerősítő kód: HZ4RB6. La Villa Romantica.
Április 9-től április 16-ig.
Nagyon örvendek. Charlie Fletcher.
Vacay-n-Stay.
Megerősítő kód: 214TRSP.
La Villa Romantica.
Április 8-tól április 15-ig.
Oké. Nyilvánvaló, hogy valami hiba lehet a foglalásoddal.
Nagyon sajnálom. De egészen Minneapolisból repültem ideáig.
Nagyon hosszú volt a napom,
szóval ha megtennéd, hogy elhagyod a villát,
amíg el nem rendeződik a dolog, az nagyon… klassz lenne.
Oké. Hogyne. Persze.
Pár percet kérek.
Összeszedem a holmimat, és már megyek is.
Köszönöm.
Úgy látom, Indianapolisban nem ismerik a szarkazmust.
Minneapolisban.
Egy kutya.
Oké. Akkor felhívom Silviót, hogy a végére járjunk ennek,
és hogy elmondjam neki, hogy valamit nagyon elszúrtál.
Jó. Állj! Honnan veszed, hogy én szúrtam el?
Mert nem én voltam.
- Honnan tudod? - Én sosem hibázok.
Nem azt mondom, hogy tökéletes vagyok, csak nagyon… körültekintő.
Milyen jó arc lehetsz.
Nekem legalább nem csupa Chianti az alsóneműm.
Barolo volt.
Nem is akármilyen.
Buongiorno! Silvio D'Angelót hívta.
Kérem, hagyjon üzenetet, és visszahívom subito.
Ciao!
Üdv, Silvio! Itt Julie Hutton.
Szóval… Kibéreltem a villáját a hétre,
és itt van egy elég ellenszenves és izmos férfi, Charlie Fletcher,
aki azt állítja, hogy ő is kibérelte a villát a hétre.
Szóval ha megtenné, hogy visszahív, ha ezt megkapja,
az nagyon… klassz lenne.
Na, megoldódott?
Csak üzenetet tudtam neki hagyni, de biztos hamarosan visszahív.
Mi van?
Most jársz itt először, ugye?
Igen. Mert?
Csak mert az olaszok a saját tempójukban csinálnak mindent.
Örülhetsz, ha visszahív, amíg még itt vagy.
Már hatodik éve bérlem ki tőle a villát, de még sosem találkoztam vele.
A helyedben felszállnék az első michigani járatra.
- Minnesotai. - Tök ugyanaz.
És megpróbálnám áttenni a foglalásomat.
Áttenni?
Figyelj! Erre az útra vártam egész életemben.
Érted? Biztos van valami hotel a közelben.
- Nincs szabad szoba a Vinitaly miatt. - Vinitaly.
- Európa legnagyobb borexpója. - Tudom.
Aki nem foglalta le a szállását legalább egy éve,
arra azt mondanák az olaszok, hogy è nella merda, ami annyit tesz…
Oké. Tudom, mit jelent a merda.
- Oké. Jó. - Kösz.
Belehalnál, ha csak egy kicsit is együttérző lennél?
Múlt héten kicsit az voltam. Nem volt semmi. Kár, hogy nem láttad.
Aludnom kell, érted?
Muszáj aludnom.
Huszonkét órája ébren vagyok
Micsoda történet! Mi lehet a vége?
- Megyek a dolgomra. - Itt maradhatnék?
Kérlek! Csak reggelig, amíg meg nem beszéljük a dolgot Silvióval.
Nincs hova mennem. Szó szerint.
Kérlek!
Jó.
Köszönöm.
De csak azért, mert nagyon szánalmas vagy.
Apropó, honnan szerezted ezt a förtelmes pulóvert?
- A reptérről. - Már értem.
Jól van. Merre van a hálószoba?
Ja, igen, csak egy hálószoba van.
A tiéd…
a kanapé.
Üdv a Villa Romanticában!
Ciao!
Buongiorno, Silvio!
Hogy van?
Buongiorno, Silvio!
Szia, Giovanni!
Buongiorno!
Silvio D'Angelo vagyok a House 'n Hosttól.
Rengeteg ajándékot hoztam a helyi termelői piacról.
Parmigiano,
prosciutto,
olio d’oliva.
Charlie!
- Buongiorno, Silvio! - Buongiorno, Charlie!
Nem azt mondtad, hogy még sosem találkoztatok?
Ja, de. Hazudtam. Csak próbáltam megszabadulni tőled.
Silvio gyakran elnéz erre.
Signora, miért fekszik a földön?
Jöjjön!
Kösz.
Signora Hutton, nagy örömmel köszöntöm önt Veronában,
a szerelem városában.
- Ja. - Csak vesztegeti az idejét, Silvio.
Tiszta il gelo.
- Na ne! - Sì.
Mint a gelato.
Nem vagyok olyan, mint a fagyi, csak dühít a dupla foglalás,
de Silvio biztosan tisztázza a dolgot.
Máris.
Akkor per favore, megmondaná Mr. Fletchernek,
hogy én béreltem ki a villát a hétre?
Hogyne.
Grazie.
Signor Fletcher,
Signora Hutton bérelte ki a villát a hétre.
Értem. Nos, megmondaná Ms. Huttonnek,
hogy én béreltem ki a La Villa Romanticát péntekig?
Természetesen.
Grazie.
Signora Hutton,
attól tartok, hogy Signor Fletcher is kibérelte a villát a…
Nem.
Mi történt?
Egy kis kavarodás.
A feleségem, Sophia kezeli a House 'n Hostos foglalásokat.
Sosem hibázik. Soha. Egyszer sem fordult elő.
- A barátnőm viszont… - Jézusom!
Ő intézi a Vacay-n-Stayes foglalásokat.
Nem túl okos lány.
Értik? Kavarodás történt.
Kavarodás történt?
Tényleg sajnálatos, hogy a felesége és a barátnője nem dolgoznak össze.
Az. De az a kérdés, hogy most mihez kezdjünk?
Esetleg…
osztozhatnának rajta.
Legalább ebben egyetértünk.
- Nem. - Adhatnék kedvezményt is.
Nem kell, én csak a villát akarom.
Nem akarok rajta osztozni, főleg nem Nagylábbal.
- Igaza van. - Kösz.
Amúgy se tudnék lealacsonyodni az ő szintjére.
Ez egy rémálom.
Vagy inkább destino?
Ahogy a weboldalon is írtam…
„L'amore trova una via.”
A szerelem utat talál.
Ezt mintha a Jurassic Parkban mondták volna.
A Jurassic Parkból lopta?
Nem.
Akkor nincs más megoldás?
Legyen hite, Signora Hutton!
Veronában mindig minden a lehető legjobban alakul.
Hogyne. Romeo és Júlia is tanúsíthatja.
És ne felejtsenek el ötcsillagos értékelést adni az oldalon!
Öt.
Jó szórakozást! Ciao!
Ötcsillagos értékelést?
Hát, nagyon jó ez a prosciutto, azt meg kell hagyni.
Francba!
Mielőtt még rákezdenél, figyelmeztetlek.
Brit vagyok, oké?
Nem vagyok hozzászokva a vad érzelmi kitörésekhez.
- Értem. - Adok neked pár tanácsot.
Oké.
Csak tartsd bent!
Az összes érzést.
Fojtsd el őket!
- Oké. - Nyomd el őket jó mélyen!
- Mélyen. - Hajítsd el őket!
Ne!
Sajnálom.
- Nem nagyon értem. - Sajnálom.
Ez elég kínos mindkettőnknek.
Csak még rosszabbá teszi az egész…
- Úgy sajnálom! - Most már vinnyogsz is.
Nem vinnyogok.
De. Nagyon.
- Nem vinnyogok. - Jó.
Oké, jó. Figyelj!
Lehet róla szó, hogy…
osztozzunk a villán.
- Tényleg? - Igen, tényleg.
Tessék! Nézd! Fogd ezt!
Töröld meg az orrod,
mert tiszta takony lesz a repteres pulcsid!
Amúgy is kb. végig a Vinitalyn leszek.
Ha egy kis szerencsénk van, nem is látjuk majd egymást.
Oké, és hogy osztozunk a villán?
Hát, felosztjuk.
Te maradj a saját oldaladon, és én is így fogok tenni.
Oké.
Charlie!
Igen?
Köszönöm.
Oké. Jó.
Ne felejtsd el kétszer lehúzni a vécét!
A villa 16. századi. Gondolom, a vízvezetékek is.
1. NAP CASA DI GIULIETTA, 10:00
Basszus!
Elnézést!
VERONAI VÁROSNÉZÉS, 11:30
Merda!
Elnézést! Bocsánat.
Hahó! Hé! Helló! Ciao!
Várjon!
Il megállni!
Ne!
Jó!
Felfogtam!
JULIE VERONAI ÚTJA
- Ciao! - Szia!
Nem működik.
Nincs klíma?
Nincs. Csak egy ventilátor van.
Oké.
Ja, igen. Az sem működik.
Hát persze.
Valami baj van?
Nem, minden rendben.
A pasid az?
Nincs pasim.
Oké?
Pont a veronai út előtt dobott, ugye?
Nem…
Közel sem.
- Kérsz egy jótanácsot? - Nem, de úgysem hagysz békén.
A férfiaknak mindig az kell, amit nem kaphatnak meg.
Úgyhogy… tiltsd le a számát, töröld ki az üzeneteit,
és amikor látja, hogy már nem érdekel, visszamegy hozzád.
Írd fel a naplódba!
Ez egy határidőnapló, és amúgy sem érdekel. Vége van.
Nem mintha bármi közöd lenne hozzá.
Jó. Mert visszamenni az exedhez olyan,
mint tusolás után visszavenni a koszos alsóneműd.
Ez undorító.
Az igazság néha undorító.
TÖRLÉS
Ha olyan nagy párkapcsolati szakértő vagy, miért egyedül jöttél a szerelem városába?
Mondtam már. Dolgozni jöttem.
Jelentést kell írnom a főnökömnek,
hogy melyik borokat kéne kizárólagosan forgalmazunk otthon.
Abból élsz, hogy bort iszol?
Nem. Vagyis de, ez is a munkám része.
De igazából az üzletről szól minden.
Ha rossz bort választok, az több millió fontba kerülhet a cégemnek.
És ezt hogy jellemeznéd?
Testes. A tannin még nem elég érett.
Nagyon magas a savtartalma, így csak 3–5 év múlva készül el.
Akkor ez nem jó, nem?
Nem, ez egy remek bor.
Ezt nem értem.
Hát… Oké, várj!
Itt ez a borászat. Ez egy apró szőlőbirtok Valpolicellában.
A csőd szélén áll. Ha elég rámenősek vagyunk,
az egész készletüket megszerezhetjük nagyker áron,
mielőtt a konkurencia licitálna rá.
Mondtam. Üzlet az egész.
De… borokról beszélünk. Hol a szenvedély?
Az emberek túlbecsülik a szenvedélyt. Mint a Romeo és Júliát.
Gondolom, még meg sem nézted.
A Casa di Giuliettát?
- Azt. - Nem.
Azt mondod, hat éve minden évben kibérled a villát,
de még sosem mentél végig a piazzán?
Nem.
Oké. Hol vannak már a bőröndjeim?
Úgy volt, hogy ma elhozzák őket.
Meguntad az „Italia a szerelmeseké” szöveget?
Vissza kéne menned a reptérre,
hogy szerezz egy „pizzai ferde torony” feliratos pólót.
- Mi van? - Semmi.
Ne már! Ki vele!
VÉGTELEN EHETŐSÉGEK
Én csak viccből mondtam.
Nem érdekel, megsülök.
Mintha egy kemencében lennénk.
- Mit csinálsz? - Kiszellőztetek.
- Ne nyisd ki! - Miért?
Tüntesd el őket!
Hé!
Sicc!
Kifelé!
Sicc! Gyerünk!
Gyerünk! Sicc! Tűnés!
Jól van. Sicc!
Oké.
Jól van.
Így.
Hupsz!
Jézusom!
Bocs. Nem tudtam, hogy allergiás vagy rájuk.
Hát, most már tudod.
Tele van macskával az egész tér.
Az átkozott helyiek úgy kezelik őket, mint a teheneket Újdelhiben.
Tényleg sajnálom. Nem tudtam…
Ide hallgass! Csak maradj a te oldaladon, és ne nyisd ki az ablakokat, jó?
Csak ennyit kell tenned.
És ne kerülj az utamba, nehogy véletlen rád lépjek.
Mi van?
Osztoztok rajta?
Ja. Hát, nem nevezném osztozásnak, mert én alszom a kanapén.
Szó szerint kétszer akkora, mint én.
Elfoglalja a fél szobát.
Hogy néz ki?
Az meg kit érdekel?
Engem.
Most etetek meg egy nyálkás szörnyet Stuart Little-vel.
Elterelhetnéd a figyelmemet.
Az élet körforgása.
Thor.
Bocs. Mi van?
Igen, úgy néz ki… mint Thor.
A mennydörgés istenével laksz?
Nem hangzik olyan rosszul.
- Nem olyan jó, mint amilyennek tűnik. - Sose tudni.
A szerelem városában vagytok. Úgy is végezhetitek, mint Romeo és Júlia.
Mindketten öngyilkosok leszünk?
Azok lettek?
Ő a legszarkasztikusabb, legkicsinyesebb ember, akit ismerek.
Csak akkor boldog, ha szenvedni lát. Mintha minden ok nélkül gyűlölne engem.
Akkor adj neki!
- Mit? - Okot arra, hogy utáljon.
Mit mondunk mindig a harmadikosainknak?
Hogy legyenek kedvesek és önzetlenek. És mit csinálunk, ha nem azok?
Tegyem büntibe?
- Nem, küldd haza! - És mégis hogyan?
Ne vedd sértésnek, Jules,
de profi vagy a pasik elűzésében.
- Annak vettem. - Pasiriasztó vagy.
Olyan vagy, mint azok a szúnyogriasztó gyertyák,
- csak te a pasikra hatsz. - Oké.
Mégis hogy? Hogy csináljam?
Hát, mindenkinek megvan a maga gyenge pontja.
Az Achilles-sarka.
Az enyém a fekete lámpa.
- Csak rá kell jönnöd, neki mi az. - Alig ismerem a pasit. Honnan…
Mi az?
- Semmi. - Jules.
Nem lehet.
Dehogynem! Csak ne akarj mindig jó kislány lenni!
Ahogy Michelle Obama mondta: „Ha mélyre süllyednek, hozzuk az ásót.”
- Ilyet biztos nem mondott. - Nézd!
Amióta csak ismerlek,
a férfiak összetörik a szíved, és megszívatnak.
Ideje, hogy átvedd az irányítást a pasik kezéből!
Igazad van.
Charlie Fletchernek
finito.
Na, ez már tetszik. Maradj ilyen!
Buongiorno!
Buongiorno! Posso aiutarla?
- Ezeket. - Sì.
Oké.
- Due euro. - Ancora.
- Quattro euro. - Ancora.
- Sei… - Elviszem az egész kosárral.
Így, ni!
Perfetto.
Grazie mille.
Buon appetito!
Buongiorno, Charlie.
Buongiorno.
Most…
dühös vagy?
Nem.
Gondolkodom.
Azt hitted, hogy elmegyek a villámból pár macska miatt, mi?
Ez az én villám.
És az a pár macska inkább 20 volt.
Apropó.
Hogy tudtál ennyi macskát a szobámba csalogatni?
Zöld olajbogyó.
- Mi? - Keress rá!
„A macskák imádják a zöld olajbogyót, mert izoprenoidokat tartalmaz,
amelyek kémiai összetétele hasonlít a macskamenta összetevőihez.”
Igen.
A mamámnak három macskája volt, és egy olajfája.
Kiskoromban sokszor néztem, ahogy a macskák megőrülnek a fától.
Elismerésem.
Akkor elmész?
Ó, Julie!
Julie.
Attól tartok, olyan háborút indítottál, amit nem nyerhetsz meg.
Kihagytál egy részt.
Szerintem meg kéne nézned.
Hát jó.
Ez meg mi?
Az ókori rómaiak a háború előtt koccintottak az ellenségeikkel.
Úgy tartották, balszerencsét hoz, ha nem tisztelik az ellenfelüket.
Jól van.
In bocca al lupo.
Ez meg mit jelent?
A „Sok szerencsét!” olaszul.
A szó szerinti fordítása pedig…
„A farkas szájába.”
Legyen szép napod!
Kösz.
Meglesz.
Ebben nem lennék olyan biztos.
Ezeket Julie Huttonnek hozta?
Sì. Hutton.
Sajnálom, de Ms. Hutton már elment.
Igen, vissza Amerikába.
Nem. Ezt a címet adta meg.
Látja? Itt az aláírása.
- Igen, ő az. - Igen.
Szegényke! Idegösszeomlást kapott.
Igen. Elmegyógyintézetbe kellett vinni.
Manicomio?
Igen. Így van.
Manicomio.
Így Julie-nak már nincs szüksége a ruháira,
mert mostantól csak kezeslábasokat fog hordani,
meg fűző nélküli cipőket.
Madonna mia!
Igen. És megkért, hogy adományozzuk el a holmijait
egy helyi gyermekalapítványnak.
Allora.
Grazie.
Manicomio?
Várjunk! Micsoda?
Árváknak adta a ruháimat?
Sì, signora.
Tényleg ilyen kicsi vagyok?
Nem értem. Miért adta oda a holmimat egy árvaháznak?
Úgy értesültünk, hogy manicomióba került.
- Manicomio? - Sì.
- Értem. - A lakótársa mondta.
Szóval ő. Tényleg?
Azt mondta, szeretné, ha egy árvaház kapná a ruháit.
Ezt külön ki is emelte.
Grazie.
Prego.
Jól van, Charlie.
Azt mondod, őrült vagyok?
Megmutatom, hogy az milyen.
Mi a franc?
Okos kislány.
Julie!
Sima liba.
Jaj, ne!
Istenem! Ez nagyon rosszul sült el!
Istenem!
Ez nem jött össze!
Istenem
Julie!
Na!
- Hallasz? - Nézd már!
Ne!
Pronto, polizia.
Ciao.
Parla angolul?
- Igen. - Jaj, ne!
Szeretnék bejelenteni egy betörést.
Fermo!
Non ti muovere!
Ne lőjenek!
Brit vagyok!
Brit?
E allora, Fletcher.
Grazie.
Prego.
Au revoir, brit!
È tutto matto?
Però, mi pareva più Mister Bean, no?
- „Brit vagyok.” Ciao, brit! - „Brit vagyok.”
Ciao! Jó éjt!
Hülye macskák!
Buonasera.
Húzz…
el!
Valami baj van, Charlie?
Nos,
az elmúlt pár órát egy börtönben töltöttem
Álmos Giuseppével
és egy másik pasassal, akihez a Mikulás Manson név illik.
- Ez kezdetnek milyen? - Jaj, ne!
Mi történt?
Vicces történet.
Úgy tűnik, hogy valaki…
lecseréltette a villa zárját.
És aztán…
mikor megpróbáltam felmászni az erkélyen…
valaki felhívta a rendőrséget, hogy bejelentsen egy betörést.
Milyen szörnyű!
Ugye?
Egyszerűen szörnyű!
Silvio kicseréltette a zárat délelőtt.
Biztos beragadt, vagy ilyesmi.
Igen.
Vagy valami.
Elmesélte.
Mikor odaadta a villa új kulcsát.
Úgy látom, mostanában eléggé rád jár a rúd.
Megérteném, ha ki szeretnél költözni a villából.
Julie.
Sosem sikerül lenyűgöznöd.
Komolyan azt hitted,
hogy itt hagyom a villámat
egy kis macskaallergia meg egy kis börtönben töltött idő miatt?
Azt.
Egész héten tudom ezt folytatni.
És te?
Szép álmokat!
Hülye macskák!
- Szívem! - Mi az?
Istenem! Ez ő! Julie!
- Ismerlek? - Ne mondj le a szerelemről!
- Igen, túl jó vagy hozzá. - Tessék?
Ne!
KEDVES NAPLÓM
HAJRÁ, JULIE! PUSZI
BRANDON TÖK GÁZ
JULIE, HAGYD EL BRANDONT! FUJ!
Hogy tehetted?
Bocs, de figyelmeztettelek.
És szerencsét hoz, ha kiteszed a leveleid Júlia falára, nem?
De, a szerelmes leveleidet.
Nem a naplód oldalait.
Tudtam, hogy igazából napló.
Ez nagyon aljas volt.
Még tőled is.
Igen.
Tudom.
Sajnálom.
Ezzel most mi a célod?
Semmi.
Csak már nem bírom tovább.
Ez a kis háború már elég…
- Fárasztó? - Az.
- Nagyon. - Akkor feladod?
Nem.
- Fegyverszünetet ajánlok. - És mégis miért?
Nos, úgy tűnik,
az egyik potenciális ügyfelünk megtudta, hogy tegnap este letartóztattak,
és bármily meglepő,
kiderült, hogy az emberek nem szívesen üzletelnek bűnözőkkel.
- Jaj, ne! - De.
Mondanom sem kell, eléggé pikkelnek rám a londoni irodában.
És ha nem sikerül nyélbe ütnöm az üzletet Carlo Carusóval,
akkor valószínűleg… kirúgnak.
Charlie, nagyon sajnálom.
Ja.
Ennyi.
Amikor stresszes vagyok,
általában súlyzózom, hogy kieresszem a gőzt.
- Sokat stresszelhetsz. - Az nem kifejezés.
És ha nem tudok súlyzózni, főzök.
Csodás az illata.
Nos, Verona híres fogását készítem el.
Pastissada de caval.
Ha meg akarod ismerni a helyi kultúrát, egyél úgy, mint a helyiek.
Én is mindig ezt mondtam…
Szerintem is.
Csatlakozol hozzám?
Azért főzünk ilyesmit, hogy a barátainkkal és a családunkkal együk meg, nem egyedül.
Most már barátok vagyunk?
Szinte barátok.
Kezdetnek jó lesz?
Na, csatlakozol?
- Jó, csak előbb letusolok. - Perfetto.
- Grazie. - Prego.
- Hű! Isteni az illata! - Köszönöm.
Várj!
Komolyan?
Jobb félni, mint megijedni.
„Sose kezdj ki egy szicíliaival, ha a halál a tét!”
- Ez… - A herceg menyasszonya.
- Az. - Igen. Tudom.
Biztos?
Jó?
Nincs megmérgezve.
És jó is.
- Buon appetito! - Buon appetito!
- Charlie, ez valami mesés! - Grazie.
Te pályát tévesztettél.
- Igen? - Tutira.
Szakácsnak kellett volna tanulnod.
Michelin-csillagot érdemelne ez a fogás.
Nos, mint már említettem,
ez a pastissada de caval, erről az ételről híres Verona.
- Ejha! És mi is ez pontosan? - Hát… benne van a nevében.
Jó, csak… elég korlátozott az olasz nyelvtudásom.
Az kár.
Hogy is van az az idézet?
„Ha két nyelvet beszélsz, olyan, mintha két lelked lenne.”
Charlie?
Igen, Julie?
Mi az a pastissada de caval?
Ló.
Borban pácolva.
Tudod, a bor a titka ennek a fogásnak.
A tapasztalatlanabb szakácsok Chiantit tesznek bele.
Az igazi szakácsok azonban tudják, hogy az amarone della Valpolicella
hozza ki igazán a…
ló ízét.
Te lovat etettél velem?
Hát, tudod, ha Rómában vagy…
De mi Veronában vagyunk!
Maradj nyugton!
Tészta!
Ne!
Csak a pecorinót ne!
- Egy szörnyeteg vagy! - Börtönbe juttattál!
Eladományoztad a holmimat!
Már megint?
Magunknak meg mi bajuk?
Romeót és Júliát dicsőítjük. Nem a Montague-kat és a Capuleteket.
- Igenis. - Értettük.
Ha bármelyikőjük újra az utamba kerül, az én villámban töltik az éjszakát.
És az nem romantica.
A börtönre utal.
Igen, tudom.
Capito?
Igen, capito. Igen.
Igen, capito.
Pastissada de caval?
- Pastissada de caval? - Sì.
Bravi!
Grazie.
Jól van.
Nem.
Semmiképpen sem.
Most meg mit csinálsz?
Keresem a tökéletes bort a bocsánatkérésemhez.
Meg is van.
Tessék. Kóstold meg!
És ez mihez illik?
A labrador retrieverhez?
Jól van.
Ha megengeded, két dolgot is…
szeretnék tisztázni.
Először is, Verona
tényleg a pastissada de cavalról híres.
Szuper.
Másodszor pedig,
amaronéban pácolva
a portobello gomba íze kísértetiesen hasonlít a húséra.
- Akkor igazából gombát ettem? - Igen.
De azt azért leszögezném, hogy minden mást pontosan úgy…
Azt mondtad, hogy lovat ettem.
Igen.
- Szégyelld magad! - Kéne. Ugye?
De semmi?
Semmi.
Oké, ha ez számít valamit,
tényleg, őszintén nagyon sajnálom.
És nem csak a kamulovat.
Vagy a naplót.
Vagy a bőröndöt.
Hanem azt is, hogy végig egy rohadt nagy szemét voltam veled.
És általában nem vagyok ilyen.
De ha teljesen őszinte akarok lenni magammal
többször vagyok ilyen, mint ahányszor nem.
Ami azt jelenti…
Hogy egy szemét vagy.
- Igen, szemét vagyok. - Egy kicsit.
- Ki gondolta volna? - Én.
És ez a bor mihez illik?
Ez a bor igen jól illik
egy jobb borhoz, amit már megittunk.
Nem kiváló, mert nem is kell annak lennie.
- De megteszi. - Meg.
Nekem bejön.
Remélem, holnap nem kell korán kelned.
Nem, este hétig szabad vagyok.
Egy fogadásra megyek arra a szőlőbirtokra, amiről meséltem.
Rengeteg időm lesz kiheverni a másnaposságot.
Charlie.
Igen?
Köszönöm.
Hogy nem etettem veled lovat?
Igen. És hogy osztozol velem a villán.
Mélyen legbelül rendes vagy. Ne félj! Ne mondom el senkinek.
- Kösz. - Nincs mit.
Szerintem titokban még romantikus is vagy.
Na, erre kíváncsi vagyok. Ezt miből szűrted le?
Figyelj!
Bárhol megszállhatnál Veronában.
De te minden évben ide jössz,
a La Villa Romanticába.
Igen, mert közel van a Vinitalyhez.
Annyira azért nincs.
Megnéztem.
Szereted a szerelmes levelek falát és a szerelmesek lakatjait.
És az örök romantikusokat,
akik elzarándokolnak az erkélyhez, ahol az egész kezdődött.
Ugye tudod, hogy az erkélyt az 1930-as években építették,
hogy fellendítsék a turizmust?
És Shakespeare sosem járt Veronában.
Minden rendben?
Igen. Igazából jó híreket kaptam.
Az egyik értékesítőnk, Devin írt. Beindult a szülés a feleségénél.
Felszabadult a szobája a Due Torriban.
Igen.
Akkor ez azt jelenti, hogy mától tiéd az ágy.
Biztos?
Igen. Persze.
Az a város legjobb hotelje.
És ha jól tudom, teljesen macskamentes.
Nos, ezennel vége a villáért vívott háborúnak.
Julie, remek ellenfél vagy.
Grazie.
Tudod, mit?
Azért hiányozni fog.
Még sosem mulattam ilyen jól Veronában.
Vagy bárhol máshol.
Én sem.
Mindig mindent előre megterveztem.
De az utóbbi napokban ez nem így volt, nem én irányítottam a történéseket.
Igazából elég…
Klassz volt?
Igen.
Nem fura?
Úgy tűnik, a furaságod illik az enyémhez.
Tudod, Charlie,
- elég sok hiányosságod van. - Igen.
De…
közben csodálatos ember vagy.
Akkor… hiánylatos vagyok?
Igen. Ez a tökéletes szó.
- Igen? - Hiánylatos.
Hát, te is az vagy.
A hiánylatosságra!
Borimportálás.
Tök jó munkának tűnik.
Igen, tényleg.
Bár a napom nagy részét telefonálással töltöm
egy apró fülkés irodában,
amit csak próbakoporsónak hívok.
Igazából elég lélekölő munka.
Viszont így megkóstolhatok párat a világ legfinomabb borai közül,
úgyhogy… megéri.
Akkor mit csinálnál?
Ezt hogy érted?
Mit csinálnál, Charlie?
Ha bármit megtehetnél?
Lássuk!
Vennék egy szőlőbirtokot.
Valahol Toszkánában.
Semmi extra.
Nem lenne túl nagy.
Értem.
De… az enyém lenne.
Miért nem vágsz bele?
Dehogy!
Rossz befektetés lenne.
És én természetemnél fogva kerülöm a kockázatokat.
És te?
Te mit csinálnál?
Hogy érted? Azt, amit most.
- Az az álmod, hogy harmadikosokat taníts? - Igen.
Imádok gyerekeket tanítani.
Imádom az arcukat,
amikor valami újat tanulnak.
Imádom, ahogy felragyognak, amikor azonosulni tudnak egy történettel.
Úgyhogy igen.
Imádom, amit csinálok.
Ez szó szerint kidobott pénz. Ugye tudod?
Lehet.
De lehet, hogy nem.
És mit kívántál?
- Nem árulhatom el. - Ne már!
Jó.
De előbb csinálnod kell velem valamit.
Mit?
Meglepetés.
- Nem hangzik túl jól. - Bízz bennem!
Ne siettess!
Gyerünk már!
Kész baktériumtenyészet lehet.
Csak csináld!
De ez tök beteges.
Ez egy hagyomány.
Megfogod a jobb mellét, és kívánsz valamit a szerelem jegyében.
Ha szívből jön a kívánságod, Júlia valóra váltja.
- Tizenhárom éves volt. - Ne tedd már ilyen kínossá!
Nem én teszem kínossá. Alapból az.
Csak csináld!
Jó.
- Bocs. - Így már kínos.
Hideg.
Oké. Te jössz!
- Ne csak én fogdossam! - Oké. Jól van.
Most kívánnod kell valamit.
Oké.
Jó.
Kívántam.
Én is.
Akkor…
ma még átmész a hotelbe?
Későre járok,
és részegség van.
Várjunk!
A kanapén aludnék, ha nem baj.
Amúgy is így illik.
Buona notte, Charlie.
Buona notte,
Júlia.
Jó reggelt!
Bakker! Miért kiabálsz?
Tessék.
Idd meg ezt a cappuccinót! Jobban leszel.
Köszönöm.
Azta!
Tönkretetted a villát.
Gyerünk!
Sok dolgunk van.
Várj, ezt meg hogy érted?
- Milyen dolgunk? - Ez az első napod Veronában.
Mi? Ezt meg hogy érted?
Már hatszor jártál itt, de még sosem láttad a várost.
Meg kell nézned mindent. Én leszek az idegenvezetőd.
Értem.
Mi lesz a Vinitalyvel?
Hát, azt mondtad, hogy a ma esti bardolinói fogadásig szabad vagy,
ami a Garda-tótól visszafelé útba esik, ahova muszáj elmennünk.
Ott leszünk pontban hétre.
Leszünk?
Muszáj nekem is látnom egy működő borászatot.
Oké. Jó. Legyen!
Nézzük meg Veronát!
Letusolhatnék?
- Ez egy jó ötlet. - Oké.
Ez meg mi? Valami olasz rabszolgaüzem?
Ők Júlia titkárnői.
Több mint 15 000 szerelmes levelet kapnak évente.
Az összes „Kedves Júliának” van címezve.
És ők mindre válaszolnak.
Nem értem.
Miért töltené bárki is azzal a napjait, hogy leveleket írjon egy 700 éve halott,
kitalált lány nevében?
A válasz a szerelem, ugye?
Nem vagy teljesen reménytelen, Fletcher.
Akkor öt bátyád van?
Te meg egykeként nőttél fel.
Milyen volt?
A szüleim nagyon szenvedélyesek voltak.
Megőrültek egymásért.
Annyira…
Aranyos volt?
Nem, ciki.
Bővebben?
Folyton csókolóztak.
Szerintem ez tök aranyos.
És undorító, ha belegondolok.
Túl magasra tették a lécet.
De biztos voltam benne, hogy ha elég sokáig várok,
akkor a szerelem lesz a végzetem.
Értem.
Elárulok valamit.
A végzet
csak egy ábránd.
Egy téves elképzelés.
Bővebben?
Oké, mondjuk, hogy…
megismerek egy nőt…
Veronában…
és őrülten egymásba szeretünk.
Te azt mondanád, hogy ez a végzetünk, ugye?
Igen.
Oké. Ez azt jelenti, hogy nekem semmi közöm nincs hozzá.
Hogy az egész előre meg volt írva, ugye?
Igen, ez a végzet lényege.
És ebben mi a romantikus?
Ha kivonjuk a választás lehetőségét az egyenletből,
akkor csak bábuk vagyunk, akiket kozmikus zsinóron rángatnak
egy előre meghatározott végkifejlet felé.
De ha van… Mennyi is?
Négymilliárd nő a világon…
és én úgy döntök, hogy az összes közül csak az az egy kell…
na…
az romantikus.
Igen.
Itt a fuvarunk a Garda-tóhoz.
Ubert hívtál?
Ez még annál is jobb.
Te jó isten!
Ezt muszáj megkóstolnod.
Sí, Charlie. A mammám receptje.
- Mia mamma. - Uberto!
A ricotta a titka.
Oké, én már meséltem a szüleimről,
és arról, milyen ciki volt, ahogy folyton enyelegtek.
És a tieid?
Átlagos szüleim voltak.
Utálták egymást.
Nem, ez nem igaz.
Apa szerette anyát.
Pontosabban, imádta őt.
Gyönyörű volt.
Mindenki ezt mondta.
Furcsa.
Mindig is éreztem apán, mennyire kétségbeesett.
Félt, hogy elveszíti anyát.
És elvesztette?
El.
Igen, elvesztette.
És máig nem tudom,
hogy végig igaza volt-e, vagy…
csak anyának elege lett abból, hogy apa folyton ettől félt.
Hogy valami önbeteljesítő jóslat volt-e.
Akkor megtanultam, hogy minden kapcsolat azon a félen múlik,
amelyik számára kevésbé fontos az egész.
Szomorú dolog így gondolkodni.
Igen, azt hiszem.
Isten hozott a Castello di Carusóban!
- Lenyűgöző! - Igen, de ez ne tévesszen meg!
Carlo Caruso nyakig ül az adósságban.
Szegény! Remélem, sikerül megoldania.
Elfelejtetted, miért is jöttünk.
Ott van.
- Övé a borászat? - Igen.
Fantasztikus borász.
De szörnyű üzletember.
Signor Fletcher!
Scusate, ragazzi.
Ciao, Carlo!
- Buonasera. - Buonasera.
Carlo, ő itt a barátom, Julie.
- Buonasera, signorina. - Buonasera.
- Gyönyörű a szőlőbirtoka. - Grazie.
Csak sokba kerül fenntartani. Nehezen tudjuk fedezni a költségeket.
Ahogy már beszéltük, vagy árat emelünk, vagy el kell bocsátanunk mindenkit.
Volt ideje átnézni az ajánlatot?
A feletteseim holnapig várnak, utána Marco Petrucellinek teszek ajánlatot.
Az ő amaronéja nem is Superiore DOC minősítésű.
Nem. Figyeljen, Carlo, egyetértek önnel.
De ott van önnél az ajánlat. Rendben?
Fletcher!
Istenem! Jobb, ha odaköszönök.
Hogyne. Körbevezetem Julie-t, ha…
Igen.
- Grazie. - Köszönöm.
Ne haragudjon, hogy ezt mondom, de a párja egy cápa.
Sì, de nem a párom.
Min mosolyog?
Semmin, csak olykor mi magunk tudjuk meg utoljára az ilyet.
Kérem!
Közel 800 éve a családom tulajdonában van a szőlőbirtok.
A vérünkben van a szőlőtermesztés.
Én csak egy földműves vagyok. Próbálom életben tartani az örökségünket.
Igyunk a jó szerencsére! Szükségem van rá.
Jó, ugye?
Isteni.
Ön talán annak tartja, de Charlie-nak kb. 18 eurót ér.
Mi? Ez őrület!
Az. Fogalmam sincs, mit tegyek.
Vagy biztosra megyek, és elfogadom az ajánlatot…
vagy kockára teszek mindent,
és a szívemre hallgatok.
Nos, ha van valami, amit megtanultam, mióta Veronába jöttem,
az az, hogy l'amore trova una via.
Mindig nagy öröm a szakma mestereivel találkozni.
Jól van. Grazie, Charlie.
Viszlát jövőre!
Grazie. Viszlát jövőre!
Gyönyörű, ugye?
Igen. Lenyűgöző.
Hát itt vagy! Kezdtem azt hinni, hogy megszöktette őt.
Megkóstoltam Carlo amaronéját.
Jó, ugye?
Páratlan.
Nos, azt nem tudom, hogy páratlan-e, de…
De az. Páratlan.
Julie, sikerült feltüzelnie.
Az én amaroném a legjobb egész Veronában. Sőt, egész Venetóban.
- Ne ragadtassa el magát! - Nem!
Julie, grazie.
- Charlie? - Igen?
- Nincs üzlet. - Nincs üz…
- Ciao! - Várjon!
Hogyan?
Bizony.
- Mit mondtál neki? - Csak az igazat.
De miért tetted ezt? Ez…
Nagyon pipák lesznek a főnökeim.
Nézd a jó oldalát! Legalább nem használtad ki.
Nem jó érzés?
De.
- Szeretnél táncolni? - Táncolni?
Igen.
Nem lehet.
Oké.
Sajnálom. Csak…
Nem kell magyarázkodnod.
Semmi baj.
Oké, Julie, figyelj…
Meglepetés!
Cassie?
OMG! Látnod kéne, milyen arcot vágsz.
Mit keresel itt?
Gondoltam, beugrok a párizsi bemutató előtt. Na?
Hogy… hogy jutottál be?
Hát, felmásztam az erkélyen. Nem nagy cucc.
Cassie vagyok. És te ki vagy?
Julie.
Szia!
Silvio véletlenül mindkettőnknek kiadta a villát,
úgyhogy osztozunk rajta.
Milyen szörnyű!
Úgy értem, OMG! Tök gáz.
Ja.
Gondolom, Charlie sokat mesélt rólam.
- Igazából… - Szünetet tartunk.
Ezt mondtad, mikor leléptél New Yorkba.
- Ősrégi sztori. - Két hete történt.
Akkor nem olyan régi. Tök nyolc.
Az az igazság, hogy elég sokat drámázunk Charlie-val.
Szakítunk, aztán összejövünk.
De már jegyben járunk.
Ugye milyen gyönyörű?
Gratulálok… az eljegyzésetekhez.
Akkor most már van egy harmadik lakótársatok is.
Ami azt illeti, Charlie épp kiköltözik.
Igen.
Devin felesége megszült,
átköltözöm a szobájába a Due Torriba.
A Due Torriba?
Annál nincs jobb.
Sosem értettem, Charlie miért ebbe a koszfészekbe jön
minden évben.
Átjöhetnél hozzánk meginni valamit.
Reggel el kell érnem a turistabuszt.
OMG!
A turistabuszt?
Imádni való vagy.
Nagyon örvendtem.
Én is.
Szia, Charlie.
Turistabusz? Most komolyan!
Charlie?
Julie!
Julie, várj!
- Várj! - Mi van?
El akartam mondani. Esküszöm.
Nézd! Elég bonyolult a kapcsolatunk.
Nem tartozol magyarázattal.
Ez a hét…
nem jelentett semmit.
- Ezt te sem hiszed el. - Nem tudhatod, mit hiszek.
Semmit sem tudsz rólam.
Ne csináld ezt!
Soha többé nem akarok veled beszélni.
Ne hívj fel! Ne írj rám!
Ha legközelebb nem csörög a telefonod, az én leszek.
A fejemben jobban hangzott.
Tessék! Az öné.
- Grazie, signore. - Grazie.
Na, ez már jobban tetszik.
Charlie, foglalnál asztalt holnap estére?
Charlie!
Asztalfoglalás. A Yardba.
Jó. Igen. Persze.
Ha akarod, meghívhatod a lakótársadat is.
Nem hiszem, hogy eljönne.
Szerintem kicsit beléd zúgott.
Szegényke!
Úgy láttam, nagyon bejössz neki.
Ez prosecco.
Hozathatok fel pezsgőt, ha szeretnéd.
Nem kell. Megyek fürdeni.
Bocsi.
Ma nincs olíva.
Charlie?
Szia, Julie.
Brandon.
Hát…
Hihetetlen, hogy itt vagy. Mi van azzal, hogy idő kell?
Hát…
Most volt elég időm.
És rájöttem,
hogy semmit sem ér nélküled.
Julie, megijedtem.
Megijedtem. Hülye voltam.
Folytasd!
Eddig jó.
Volt időm mindent átgondolni,
és… már tisztán látom a helyzetet.
Jó társ lennél.
És szeretnek a szüleim. És a húgom is.
És a kollégáim is. Folyton kérdezik, hogy: „Hol van Julie? Hogy van?”
És te?
- Mi? - Te hogy érzel, Brandon?
Mit gondolsz a kapcsolatunkról?
Itt vagyok, nem?
Kicsit feszes a tannin. Érzi?
Két év múlva már lágyabb lesz.
Akkor viszlát két év múlva.
- Grazie. - Köszönöm. Tudja, hol talál.
Igen.
Julie, végig igazad volt.
Verona egyszerűen varázslatos.
Hova jöttünk?
A TripAdvisor szerint ez a legjobb étterem.
Imádni fogod.
Jó estét!
Prenotazione?
Pardon?
Van asztalfoglalásuk?
Igen. Nem, nincs.
Sajnálom, signore, de mára már nincs szabad asztalunk.
Láttam, hogy van pár asztaluk a teraszon.
Megkaphatnánk valamelyiket?
Nincs szabad asztalunk.
Kipróbálhatnák valamelyik büfét a fórumon.
Semmi baj. Nagyon köszönjük.
Julie?
Istenem!
OMG!
- Ezt el se hiszem! - Szia!
Kivel vagy?
Ő itt az én…
Brandonom.
Vagy egyszerűen csak Brandon.
- Ezt nem fogja elhinni. - Segíts!
Találd ki, ki van itt!
Julie és Brandon.
Te vagy Brandon?
Igen.
És te ki vagy?
Ő itt Charlie.
Én pedig Cassie vagyok. Vacsoráztatok már?
Nem, nincs szabad asztaluk.
Igen, úgyhogy…
Csatlakozzatok hozzánk!
- Nem. - Ne!
Ne hülyéskedj már! Pont elférnek az asztalunknál.
- De nem bánjátok? - Dehogy!
Üljetek le!
Hát jó.
És honnan ismeritek egymást?
Osztozniuk kellett a szállásukon.
Ugye, milyen gáz?
Micsoda? Ezt nem is mesélted.
El tudod képzelni?
Egy teljes hétig össze vagy zárva egy vadidegennel.
- Nem. - Ennél rosszabbat el sem tudnék képzelni.
Adhatok borlapot?
- Igen. - Igen.
Jó szomjasak lehettek.
Szóval meglepted őt?
Igen, meg. Mint te Charlie-t.
OMG! Ugye milyen durva?
Brandon is meglepte Julie-t.
Ez tényleg nagyon durva.
Mint piszkos fehérneműt húzni.
- Mivel foglalkozol, Brandon? - Államügyész vagyok Saint Paulban.
Ügyész. Lenyűgöző. Igaz, Charlie?
Nem olyan izgalmas ám. 90%-ban csak papírmunkát végzek.
Erről Charlie is tudna mesélni. Ugye, édes?
A legnagyobb londoni borimportőrnél dolgozik.
Én is ilyen munkáról álmodom.
Borozgathatsz egész nap.
Nem, szinte egész álló nap ott ül abban a kicsi kis fülkés irodában…
Hogy is hívod?
Próbakoporsó.
Az!
És te mivel foglalkozol, Julie?
Harmadikosokat tanít.
OMG! De imádni való már!
Akkor hány évesek is?
Öt?
Nem, az ötévesek oviba járnak.
Harmadik osztályba…
nyolc- és kilencéves gyerekek járnak.
Akkor már nem olyan cukik, nem? Annyi idősen már inkább cikik.
Hiányzik egy csomó foguk.
De biztos vannak köztük cukik is.
Cukik mind.
Így nem lehet bort tölteni. Lélegeznie kell, oxigénre van szüksége.
Ha… Tudod, mit? Oké. Töltsd ki az egészet!
Miért is ne? Így is… jó.
Ez az, Julie!
- Hozhatok még valamit? - Igen.
Hozna még egy üveg bort szívószállal?
Csak viccel.
Nem.
Cassie, te mivel foglalkozol?
Várj! Hadd találgassak! Modell vagy?
Hát, régen modellkedtem, igen.
Hát persze.
De a kifutó meg az haute couture egy idő után nagyon… unalmassá válik.
Ezért úgy döntöttem, belevágok a divattervezésbe.
A hétvégén mutatjuk be az új kollekciónkat Párizsban.
Csak páréves a cég, úgyhogy még döcögősen megy a dolog,
de némi szerencsével jövőre már nyereségesek leszünk.
Csak szerénykedik.
Múlt hónapban bekerültek a Vogue-ba.
Gratulálok!
Hát, az ausztrál Vogue-ba.
Na ne! Van ausztrál Vogue?
Tényleg nem… Nem nagy szám.
Már hogy ne lenne?
Biztos nagyon…
koalapos munkát végzel.
Brandon is szerénykedik.
Ő a két ikerváros történetének legfiatalabb államügyésze.
A második legfiatalabb.
És futballsztár volt az egyetemen.
- Hajrá, Gophers! - És…
És…
Audija van.
- Hát, gratulálok, Brandon. - Igen, én is gratulálok, Brandon.
- Kösz. - Azt hittem, Volvód van.
- Éljen Brandon! - Klassz.
Elnézést, te vagy Julie?
Mondtam.
Bocs a zavarásért.
Csak szeretnénk elmondani, hogy a példaképünk vagy.
Az én kapcsolatom is most ért véget, padlóra kerültem.
De láttam a naplódat Júlia falán, és megszólított az írásod.
- Ha te nem adod fel, én sem fogom. - Klassz.
És Brandon egy gyökér.
- Tessék? - Egy nagy gyökér.
Hosszú sztori.
- Tarts ki! - Mindnyájunkért.
- Szia! - Szia!
- Miről beszéltek? - Rólam beszéltek?
- Honnan ismernek? - Miért szidtak?
- Pont jókor. - Jézusom!
In bocca al lupo!
Nem… Jaj, ne!
- Csak… - Jól van.
Jól van. Szerintem ideje mennünk, jó?
Ne! Tegyük… Jó.
Nagyon örülök, hogy együtt vacsoráztunk.
Mi most elmegyünk.
- Cassie, sok sikert a bemutatódhoz! - Köszi.
Neked pedig… sok sikert ehhez.
Jól van. Gyere!
Ennyit a hiánylatosságról.
Te jó isten!
Annyira… fura volt.
Igen.
Tényleg fura.
Kicsit becsíptem.
Tudom. Nem baj. Vigyázok rád.
Jól van.
Ez az?
Mögöttünk.
Igen.
Ez az az erkély, ahonnan Júlia Romeót szólongatja.
Mit is mond?
Nevetni fogsz.
Nem fogok.
Ígérem.
„Romeo,
Romeo…
mért vagy te Romeo?
Tagadd meg az atyád,
neved hajítsd el,
S ha nem teszed meg,
esküdj édesemmé…”
- …unalmas Verona. - Cassie!
Ennyi volt.
És a tiramisum?
Jaj, nem.
Ennyi volt.
Várj, komolyan mondod?
Igen.
- Sajnálom. - Várjunk!
Te szakítasz velem?
- Durva. Tudom. - Ennek semmi értelme.
Sosem találsz még egy ilyen nőt.
Ez lenne a lényeg.
Azt fogom mondani, hogy én szakítottam. Hogy az én döntésem volt.
Hogyne. Ki kételkedne benne?
Hogy meguntalak, és szükségem van valaki izgalmasabbra.
Megrekedtem a munkában. És folyton magam alatt voltam.
- Ez jó! - Mondjak még? Mert sokat tudok.
Nem kell, menni fog, kösz.
Oké.
És… most mihez fogsz kezdeni?
Arra gondoltam, hogy veszek egy kis földet valahol Toszkánában.
Bort készítek.
Elveszítem a vagyonomat, és végre boldog leszek.
Hát…
Sok szerencsét!
Szükséged lesz rá.
Oké, szia!
Julie?
Rohadt macskák!
Julie Hutton, hozzám jössz feleségül?
Brandon?
Igen, Julie?
Te furának tartasz?
- Mi? - Nem baj, ha annak tartasz.
Mindenki fura a maga módján.
Csak meg kell találnod azt, akinek a furasága illik a tiedhez.
- Igen. - Érted?
Igen.
Nem.
Sajnálom, Julie.
Fogalmam sincs, miről beszélsz.
Igen.
Tudom.
Azt hittem, erre vágysz.
Én is.
De akkor… Mit tettem?
Semmit.
Miattam van.
„NEM, FÁROSZ EZ…”
„MERT JÚLIA VAN ITT, SZÉPSÉGE FÉNYLIK, S A KRIPTA TŐLE TÜNDÉR BÁLTEREM LESZ.”
Cassie?
Brandon!
OMG!
- Szia! - Szia!
Hogy vagy? Hol van Julie?
- Szakítottunk. - Ez komoly?
Várd ki a végét!
Este megkértem a kezét, erre ő kikosarazott.
Megkérdezte, hogy… furának tartom-e.
Szóval szerintem most én vagyok a legszánalmasabb ember Veronában.
Hát, arra azért ne vegyél mérget!
Micsoda?
Ugye viccelsz?
A szerelem városa, mi?
Hogy engedhet el Charlie egy ilyen nőt?
Ugye? Sose érhet fel hozzám.
Labdába se rúghat melletted.
Iszom valamit, mielőtt elindulok a reptérre.
Csatlakozol hozzám?
Persze. Nagyon szívesen.
Szuper!
Jól van.
Ismered a mondást.
Ne sírj, mert megtörtént! Mosolyogj, mert véget ért!
Sì, signori?
Két proseccót kérünk.
Charlie!
- Charlie! - Ciao!
Come stai?
Allora.
Milyen volt idén a La Villa Romanticában?
Magnifico.
Mondtam. Destino.
Igen.
Attól tartok, nem.
Julie barátja tegnap Veronába jött, és…
este meg is kérte a kezét.
- Sajnálom. - Köszönöm.
És most mihez kezd?
Hogy érti?
Charlie, semmit sem tanult a La Villa Romanticában?
L'amore trova una via.
Ideje indulni?
Sì, Uberto.
És hogy érezte magát?
Verona valóra váltotta a reményeit?
Az nem kifejezés.
Csak…
elfelejtettem valamit.
Jól van.
„Szólj újra, fényes angyal!”
Charlie.
„Mert az éjben
Fejem fölött
nekem oly glóriás vagy,
Akár a mennyek szárnyas hírnöke,
Míg nézik őt, hogy száll a lusta felhőn,
A lég hullámain és elvitorláz.”
Mit keresel itt?
Elhagytam Cassie-t.
Valaki másba vagyok szerelmes.
Tudod, az a helyzet,
hogy mindkettőnknek igaza volt.
Tényleg létezik a végzet.
De…
neked kell eldöntened, hogy elfogadod-e, vagy sem.
Én téged választalak.
Miért?
Mert hiányzik, hogy együtt nevetgéljünk.
Hogy veszekedjünk.
Nagyon hiányzik, hogy kamulovat egyek veled.
És…
Tudom, hogy megkérte a kezed. Láttam tegnap este,
és tudom, hogy már valószínűleg elkéstem ezzel.
De…
ha te nem érzel ugyanígy, akkor…
az szerintem nagyobb tragédia, mint a Romeo és Júlia.
Az ő furasága nem illett az enyémhez.
Igaza volt Silviónak.
Igen.
A szerelem utat talál.
Egy dolog biztos.
Egyértelműen öt csillagot kap.
Brava, bella!
A feliratot fordította: Bednárik Henriett