Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‎NETFLIX PREZINTĂ
‎Mai toate crimele au legătură ‎cu dragostea.
‎De fapt, jumătate din crime ‎sunt comise de soț sau de partener.
‎Iar motivul e aproape mereu ‎gelozia și pasiunea.
‎De aceea n-am crezut povestea ‎cu fuga de locul accidentului.
‎Cred că Christian a așteptat, ‎în beznă, în ploaie,
‎să apară soția sa, Leonora.
‎Ești avertizat în privința multor lucruri. ‎Fumat, alcool.
‎Dar cel mai mare pericol e ignorat.
‎Dragostea ar trebui ‎să vină cu o avertizare.
‎„Dragostea ucide.”
‎Dar nu s-a dovedit niciodată? ‎A fost condamnat că a călcat-o?
‎Nu. Și a fost vina mea.
‎Nu! Ai rezolvat multe cazuri, tată.
‎Dar ăsta încă mă bântuie.
‎Poate că a fost un accident. ‎Nu poți fi sigur, nu?
‎Cu trei nopți înainte să fie lovită…
‎La ora 03:55,
‎Christian a primit un mesaj.
‎Cine e?
‎E de la muncă.
‎Cine îți scrie de la muncă la 04:00?
‎Era Peter. Bine?
‎Nu vrei să ne culcăm?
‎- Îmi dai telefonul? ‎- Stinge-o!
‎- Vorbești serios? ‎- Da.
‎Vrei să-mi verifici mesajele?
‎Nu. Vreau să știu ‎cine îți trimite mesaje la ora asta.
‎- Nu vreau. ‎- De ce nu?
‎- Fiindcă… ‎- Te vezi cu altcineva?
‎- Ce? Nu. Ce se întâmplă? ‎- De ce naiba te porți așa de vinovat?
‎Sunt adormit, Leonora. ‎O să-l trezești pe Johan.
‎Atunci, arată-mi-l!
‎- Nu. ‎- De ce nu?
‎E o chestiune de principiu.
‎Trebuie să avem încredere. ‎Mereu am spus asta.
‎Eu nu mai am încredere în tine.
‎Va trebui să ai.
‎Arată-mi-l!
‎- Nu pot. ‎- De ce nu?
‎Pentru că e vorba de Peter, bine?
‎Se vede cu cineva.
‎E despre ea. Și i-am promis. ‎Am jurat că va fi secretul nostru.
‎- Acum mi-ai spus. ‎- Da. Mersi.
‎Deci îmi poți arăta.
‎Apare și numele femeii. Și tu o cunoști.
‎Nu-mi pasă ‎cu cine și-o trage Peter. Arată-mi!
‎Ce faci? Oprește-te! Dă-i drumul!
‎Christian era constructor, ‎dar a studiat pentru a deveni inginer.
‎El și prietenul său, Peter, au înființat ‎o firmă de construcții de succes.
‎Leonora era o muziciană foarte talentată.
‎A câștigat mai multe concursuri ‎ca violonistă
‎și a intrat la Academia Regală de Muzică.
‎Dar a trebuit să renunțe la carieră ‎când fiul lor, Johan, s-a îmbolnăvit grav.
‎A luptat pentru viața lui ani la rând ‎și începea să se însănătoșească.
‎- Bună dimineața! ‎- Bună!
‎Paisprezece kilometri.
‎Ai grijă la freză, mamă!
‎Bună dimineața!
‎Tată, mă duci tu?
‎Da, dacă mă ajuți mai târziu ‎cu focul de tabără.
‎- Las-o baltă! Iau autobuzul. ‎- Hai, ajută-l pe tatăl tău!
‎Păi…
‎Te duc eu, scumpule.
‎Poți? Am multe pe cap azi. Mersi.
‎Scuze pentru aseară.
‎Nu, eu m-am comportat aiurea.
‎Vrei să-l repar?
‎- Nu. Era vechi. ‎- Trebuie să spăl mașina oricum.
‎Magazinul de telefoane ‎e chiar lângă spălătorie. Îl repar eu.
‎- Mamă, să mergem! ‎- Da.
‎Lasă, îl arunc.
‎- Mersi. ‎- Bine.
‎Se apropie solstițiul de vară ‎și avem singura țară
‎care arde vrăjitoare în toiul verii, ‎dar de ce avem această tradiție?
‎Vom discuta după știri.
‎Mamă, o putem lua și pe Martha?
‎Cine e Martha?
‎Cineva de la școală.
‎Martha.
‎Da.
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Bună dimineața!
‎- Mă bucur să te văd. ‎- Și eu.
‎ARHITECȚII KOLIBRI CONSTRUIESC ‎COLEGIUL PROFESORILOR
‎- 'Neața, șefule! ‎- Bună dimineața! 'Neața, Steen!
‎- Bună treabă ieri! ‎- Mulțumesc!
‎Nu, eu îți mulțumesc!
‎- Bună dimineața! ‎- Bună!
‎- A venit Xenia? ‎- Da. E undeva pe-acolo.
‎Christian?
‎O să ni se verifice conturile.
‎- E în regulă? ‎- Da, așa sper.
‎De la ce dată?
‎E un control de rutină, le ia aleatoriu.
‎Și de ce-mi spui?
‎Am zis că, dacă e ceva important…
‎- Rutina nu e importantă, nu? ‎- De când ne cunoaștem?
‎Ai bază în mine.
‎Ne vedem diseară.
‎- Ții tu discursul? ‎- Doar nu te-oi lăsa pe tine!
‎Alo? Da! Mersi că m-ai sunat. Uite ce e…
‎Bună!
‎Arăt obosită?
‎Ești…
‎cea mai frumoasă femeie din lume.
‎Chiar ești.
‎M-au trezit păsările la patru.
‎- Da, mi-am dat seama. ‎- Te-am trezit?
‎Nu doar pe mine.
‎Ai iscat o ceartă nasoală.
‎Nu mi-ai citit mesajele?
‎Nu, n-am avut timp.
‎N-ai avut timp?
‎Ce ai scris?
‎Ce a scris?
‎Ca Christian să se hotărască ‎înainte să se vadă.
‎Dacă o voia pe ea?
‎Ea sau soția lui. Un ultimatum.
‎- Pe cine a ales? ‎- Doar dau cu presupusul.
‎Când te-am văzut zâmbind, ‎am crezut că te-ai hotărât.
‎Dar nici n-ai citit ce am scris.
‎M-am hotărât. ‎E doar o chestiune de timp.
‎Spui asta de șase luni.
‎- Johan e tot mai bine. ‎- Da.
‎O să poată merge singur.
‎- Au nevoie de tine. ‎- Trebuie să fiu alături de el.
‎E fiul meu. N-are legătură cu tine.
‎- Nu te juca cu mine! ‎- N-am iubit pe nimeni ca pe tine.
‎Fără fapte, sunt doar vorbe goale! ‎Am vorbit serios aseară.
‎- Vreau copii, vreau tot pachetul! ‎- Și eu.
‎Dar la momentul potrivit. Stai!
‎Noi doi am putea ajunge departe.
‎- O spălare, te rog. ‎- Să pun 100 de coroane pe card?
‎Vreau doar o spălare de 79 de coroane.
‎Cardurile încep de la 100.
‎Dacă depui 300, ‎primești 20% reducere la toate spălările.
‎- Nu pot să iau doar o spălare? ‎- Noi vindem doar carduri.
‎În cazul ăsta, spălarea nu costă 79. ‎Costă 100.
‎Păstrezi cardul ‎și, data viitoare, mai pui…
‎O să rămân cu 21 de coroane ‎și n-o să-mi ajungă ca să-mi spăl mașina.
‎Mai depui bani.
‎Minim 100 de coroane?
‎Da.
‎Asta înseamnă 120 de coroane. ‎După următoarea spălare, rămân cu 42.
‎- Depun 200. ‎- Bine.
‎- Poftim! ‎- Mersi.
‎Dacă ați ști ‎unde își scapă lumea telefoanele…
‎În canalizări, toalete.
‎Eu l-am scăpat la înot.
‎Aveam mesaje importante ‎pe care nu le citisem încă. Nu știu…
‎Mai pot să le citesc, nu?
‎Da, cred că le putem recupera. O clipă!
‎Să vedem…
‎Da, am un Christian Holm.
‎Sigur acesta e numărul?
‎ARHITECȚII KOLIBRI ‎CELIBATARĂ
‎- Alo? ‎- Da, e soțul meu.
‎El mi-a cumpărat abonamentul.
‎Bine. Da. Mă tem că n-am voie să fac asta.
‎Trebuie să…
‎- E cineva? ‎- Sunt aici, sus.
‎Unde e Johan?
‎E la Martha.
‎- Martha? ‎- Da.
‎E ceva nou, nu?
‎Mai știi când eram la vârsta aia? ‎Tu aveai 20 de ani.
‎Îmi închizi tu fermoarul?
‎Gata.
‎N-a trecut ceva timp?
‎Trebuie să fac un duș înainte. ‎I-am promis lui Peter că vin devreme.
‎Știi cum e el.
‎Mulțumesc. Prieteni, ‎parteneri de afaceri, nemernici…
‎Ascultați…
‎Un lucru e cert. ‎Lumea trebuie să se schimbe.
‎Trebuie să trăim altfel, dacă vrem ‎să mai existe vreo lume peste 50 de ani.
‎Schimbările trebuie să vină ‎din toate locurile posibile și imposibile.
‎În cazul nostru, Xenia a fost cea
‎care ne-a convins ‎pe Peter și pe mine că facultatea
‎trebuie să fie autonomă, ‎să folosească energie curată.
‎Toate materialele folosite revin în natură ‎după ce terminăm cu clădirea.
‎O astfel de viziune necesită curaj.
‎Numai o mentalitate specială te face ‎o vizionară, inovatoare.
‎Și Xenia, tu ai mentalitatea asta
‎ca nimeni altul.
‎Haide! Vino aici!
‎Xenia Mikkelsen, doamnelor și domnilor! ‎Arhitecta noastră.
‎Vă mulțumesc.
‎- Noroc! ‎- Noroc! Să avem o seară grozavă!
‎Bine.
‎E totul în regulă?
‎Ce s-a întâmplat?
‎Sunt doar obosită.
‎Arată bine, nu?
‎- E bine, nu? ‎- Da.
‎- Tu ce ai? ‎- N-am prea dormit.
‎Vârsta e de vină, știu cum e.
‎Kim? Când ai divorțat de Anette…
‎Cum i-ai spus?
‎Ai pe altcineva?
‎- Nu… ‎- Doamne! Nu, nici eu n-am avut…
‎Asta i-am spus. Dar nu e distractiv.
‎E greu de spus. Dar le e mai bine.
‎Femeilor. Serios.
‎Toți au de câștigat ‎când scapă de o relație moartă.
‎- Și Anette? ‎- E foarte bine acum.
‎Da, s-a apucat de facultate sau ceva.
‎Dacă ai nevoie de un nou început, ‎sfatul meu e să-i spui. Direct.
‎Cât mai repede. Și nu e ușor la început.
‎Dar apoi e mai bine.
‎Devine grozav.
‎Când i-am spus…
‎Preț de doi ani, când ajungeam acasă, ‎îmi ziceam: „Da! Sunt liber!”
‎A fost fabulos. „Da! Libertate! Mersi!”
‎- Mai taci! ‎- Dar e adevărat.
‎Ești un idiot. Ce prost ești!
‎Leonora…
‎Am nevoie de timp să contemplez. Cred.
‎Am fost foarte stresat în ultimii ani.
‎M-am cam pierdut.
‎Înțelegi?
‎Ai spus că și tu ai fost frustrată.
‎Că nu petrecem timp împreună…
‎Boala lui Johan ne-a solicitat mult.
‎Ai pe altcineva?
‎Nu asta e ideea. E vorba despre noi.
‎Nu mai pot continua relația asta.
‎Nu ai pe alta?
‎Nu.
‎V-am văzut ieri.
‎În biroul lui Peter.
‎Am văzut cum…
‎M-a privit în ochi.
‎Ce fel de om face așa ceva?
‎Chiar sunt…
‎Leonora, îmi pare rău.
‎- N-am vrut. ‎- N-ai vrut?
‎Îți aduci soția la o petrecere ‎și i-o tragi amantei.
‎De când?
‎Nu vreau să te rănesc.
‎Leonora…
‎N-am vrut niciodată.
‎Știi că pot fi arestată ‎pentru înșelătoria ta,
‎chiar dacă fugi cu ea?
‎Am vorbit cu avocatul azi. Aș fi complice.
‎Dar pot să merg la poliție ‎să te denunț pentru fraudă.
‎Stai. Ești…
‎Am făcut ce trebuia să fac ‎pentru a ne salva fiul.
‎Ești nebună?
‎Ar fi murit dacă n-ar fi făcut operațiile ‎în Statele Unite.
‎Ți-am zis să luăm un împrumut.
‎- N-am putut! ‎- Puteam să lucrez.
‎Ți-am zis. Chiar și acum 15 ani, ‎când mi-aș fi putut continua cariera.
‎Cariera? Bine.
‎N-ar fi fost de ajuns, Leonora. ‎Și cine ar fi avut grijă de Johan?
‎Da! Mă întreb cine! Tu nu puteai s-o faci?
‎Nu! Pentru că trebuia să câștig bani. ‎Am căzut la o înțelegere.
‎Exact. Am căzut la o înțelegere.
‎Iar eu mi-am sacrificat cariera ‎pentru asta.
‎Tu ai muncit, și eu am avut grijă ‎de Johan. Am făcut ce trebuia. Împreună!
‎Și eu ce fac acum?
‎Poți face multe. Tu…
‎Poți preda.
‎Să predau?
‎Habar n-ai cum stă treaba!
‎Nu pot fi nici suplinitoare.
‎O violonistă de vârsta mea, ‎care n-a cântat de 20 de ani!
‎Am renunțat la tot!
‎Și tu acum îți plângi de milă
‎fiindcă ești îndrăgostit ‎și vrei să renunți la tot.
‎Trebuie să mă gândesc la mine.
‎Cum adică?
‎Mă duc la poliție. Sunt nevoită.
‎Și ce le spui? ‎Am făcut-o pentru fiul nostru. Împreună!
‎Nu te opresc. ‎Dar n-o să pățesc ca soția lui Kim.
‎Ghicește unde lucrează!
‎Într-un supermarket.
‎Eu n-o să ajung așa, la câte am îndurat!
‎Și eu m-am sacrificat!
‎Am lucrat non-stop. ‎Mi-am donat celulele stem lui Johan!
‎Ai stat pe masă două ore.
‎- Aș fi putut ajunge schilod. ‎- Asta îți spui?
‎Că te-ai sacrificat ‎pentru că scria într-o broșură
‎că există un risc de 1% de complicații?
‎Eu am stat lângă el și i-am simțit ‎fiecare gură de aer de când s-a născut.
‎Și acum sunt complice ‎la o infracțiune care te va face bogat!
‎Stai! E vorba de bani?
‎- Putem să discutăm… ‎- Nu e vorba de bani!
‎E vorba de înțelegerea noastră.
‎Un pact! Tu, eu și Johan. Împreună.
‎Toți am renunțat la ceva.
‎Am renunțat la opțiunea de a pleca.
‎Dacă pleci, mă voi gândi doar la mine.
‎Asta e tot. N-o fac ca să te pedepsesc.
‎Mă întreb dacă te va mai iubi Xenia ‎după cinci ani de închisoare.
‎Vreau doar să înțeleg întrebarea.
‎- Am emoții. ‎- Ai emoții? E cam târziu pentru asta.
‎Le spunem că am descoperit o greșeală.
‎- O greșeală? ‎- Da. E ușor de făcut.
‎- Am descoperit-o… ‎- Am încălcat legea.
‎Am manipulat cursul și am făcut o avere.
‎Poți afla dacă putem da banii înapoi? ‎Îți achit eu partea.
‎Cui naiba să-i dăm banii?
‎Am modificat cursul ca să facem profit. ‎N-am jefuit pe nimeni.
‎E mereu mai bine să te predai.
‎- Tu ai avut nevoie de bani. ‎- Și tu nu ai obiectat, nu?
‎Îmi pare rău.
‎- Îmi ascunzi ceva? ‎- Nu.
‎Nu rezolvăm nimic. O să ne ținem gura, da?
‎Da.
‎Christian?
‎Bine.
‎Ce se întâmplă cu noi?
‎I-am spus.
‎S-a terminat.
‎Deci… noi doi?
‎Sigur că da.
‎Noi doi.
‎Christian, știu că e o perioadă grea.
‎- Pot să-ți cer ceva? O mică favoare? ‎- Da, desigur.
‎Mama e azi în oraș cu iubitul ei. ‎Nu vine des.
‎Mi-ar plăcea să o cunoști.
‎Azi?
‎Ai vrea?
‎Sigur că da.
‎Te iubesc.
‎Și eu te iubesc.
‎Va fi un foc grozav, nu?
‎E mult mai mare ‎decât al lui Per, de anul trecut.
‎- Christian? ‎- Ce?
‎- Focul de tabără. ‎- Da.
‎S-a dus naibii totul acasă?
‎Da, situația e nasoală.
‎Leonora…
‎Nu mă lasă să plec.
‎Nu e alegerea ei.
‎Știe chestii.
‎Adică te amenință?
‎- Și eu am pățit-o. ‎- Și ce ai făcut?
‎N-am făcut nimic. ‎S-a dus să-și vadă niște prieteni.
‎Au sprijinit-o, au vorbit cu ea.
‎Am făcut-o să creadă într-o viață nouă, ‎mai bună, fără mine.
‎Dar Leonora nu cunoaște pe nimeni.
‎- Johan i-a ocupat tot timpul. ‎- Nu poți să suni pe cineva?
‎Nu vrea să vorbească cu nimeni.
‎Dar nu poți s-o părăsești ‎și să o și ajuți totodată.
‎Găsește o prietenă a ei, ‎care o poate sprijini.
‎Tată, de unde știi că Leonora l-a urmărit?
‎De la antenele de telefonie mobilă.
‎Se vede că își conduc singuri mașinile. ‎Unul în spatele celuilalt.
‎Christian a mers în oraș ca s-o găsească ‎pe prietena Leonorei, Kassandra.
‎Doamne!
‎Abia te-am recunoscut! Cât timp a trecut?
‎- Nici nu mai știu. ‎- De la botez?
‎- Câți ani are Johan? ‎- Face 18 ani. Mâine are absolvirea.
‎Ce nebunie! Optsprezece ani!
‎N-ai mai vorbit cu Leonora de atunci?
‎Deloc. Eram prietene bune ‎și, deodată, a dispărut.
‎Așa e Leonora. Ori da, ori ba.
‎- Fie ești în viața ei, fie nu. ‎- Da.
‎Nu e genul pe care o părăsești.
‎În ce sens?
‎Avea un iubit mai demult. Mike.
‎- Ți-a spus despre el? ‎- Despre Mike? Nu cred.
‎El…
‎A murit.
‎Bine…
‎A fost o poveste tristă, ‎când eram adolescente.
‎Nu mi-a spus niciodată.
‎A fost o poveste groaznică.
‎A căzut de pe o stâncă.
‎A murit pe loc.
‎Nu știu multe. N-am fost acolo.
‎- Dar erau împreună? ‎- Da. Erau într-o relație…
‎Se pare că voia s-o părăsească pe Leonora. ‎Fusese cu altă fată în noaptea aia.
‎Cine spune asta?
‎Știi tu… Zvonuri. Era un orășel.
‎Și ce se spunea?
‎Că Leonora l-ar fi împins…
‎Ce prostie!
‎Da.
‎Ascultă…
‎Bărbatul cu care m-am însurat ‎a avut copii cu…
‎A fost îndrăgostit ‎de altă femeie timp de 12 ani.
‎Și ea era căsătorită.
‎Au avut un soi de…
‎căsnicie secretă.
‎Nu știam nimic.
‎Ne îndrăgostim. Ne căsătorim…
‎Dar nu ne cunoaștem deloc.
‎Eu am primit sfaturi bune ‎când am divorțat.
‎Divorțul e o tranzacție.
‎Banii, casa, copiii.
‎Și partea cealaltă.
‎Amenințările, dezvăluirile.
‎Cine le spune copiilor?
‎Cine e vinovat?
‎E mai bine să o ai cu ceva la mână.
‎Cum se numea fata cu care o înșela Mike?
‎Alo?
‎Bună, sunt Sonja!
‎Sonja. Mersi că m-ai sunat.
‎- Am doar câteva minute. ‎- Nu-i nimic.
‎Kassandra a zis ‎că ai văzut pe cineva când a murit Mike.
‎- Îmi poți povesti? ‎- A fost doar o senzație.
‎O senzație.
‎Bine.
‎Dar îmi poți spune ce s-a întâmplat?
‎Păi, noi…
‎Dăduserăm o petrecere acolo.
‎Apoi, eu și Mike… Știi…
‎- Era ceva între voi? ‎- Da. Eram foarte îndrăgostiți.
‎Unde plecați?
‎- Mike. ‎- Ce?
‎Ce ai văzut?
‎Nu știu sigur.
‎Dar simțeam că ne urmărește cineva.
‎Ai văzut-o pe Leonora?
‎Poate.
‎Nu voi uita niciodată țipătul ăla.
‎Dar ai văzut-o? Da sau nu?
‎Da.
‎Eram foarte sigură.
‎În seara aceea.
‎Era Leonora.
‎Ai anunțat poliția atunci?
‎Sonja a spus totul poliției.
‎Am analizat tot.
‎- Ce scria în raport? ‎- Că Leonora a fost interogată.
‎Că ea și Mike se despărțiseră.
‎Inițial, Sonja a spus că a văzut-o ‎pe Leonora. Apoi, nu era sigură.
‎Dar Leonora repetase ‎toată seara la Academie.
‎Profesoara a fost interogată. ‎N-au găsit nimic.
‎Alibiul Leonorei era solid.
‎Scuze.
‎Da.
‎Da, să bem pentru asta!
‎Ieși la alergat?
‎Fă-ți bagajele!
‎Vreau să pleci!
‎Bine. Dar nu mă denunți.
‎Nu-i așa?
‎Leonora, am vorbit cu vechea ta prietenă.
‎Kassandra.
‎Mi-a spus de fostul tău iubit.
‎Mike.
‎A zis…
‎că voia să te părăsească ‎pentru că avea pe altcineva. Pe Sonja.
‎Dar apoi…
‎a murit subit.
‎Se spune că tu l-ai ucis.
‎Că nu poți fi părăsită.
‎Ești nebun.
‎- Tu te auzi? ‎- Nu spun că…
‎Trebuie să vorbești cu cineva, Leonora.
‎Ai nevoie de ajutor.
‎Tu ești cel care mă înșală.
‎Și născocești o poveste ‎despre cum mi-am ucis iubitul.
‎Se numește demonizare.
‎Tu ai nevoie de ajutor.
‎Îți faci bagajul?
‎Nu pot. Nu vreau să mă denunți.
‎Dacă vrei să rămâi, ‎trebuie să o termini cu ea.
‎Sun-o acum! Vreau să te aud.
‎Bine.
‎Atunci, chem poliția.
‎Nu mă las și înșelată, și trasă în jos.
‎Leonora, oprește-te! Te rog!
‎De ce vrei asta?
‎De ce mă vrei când îți spun
‎că o iubesc?
‎Chiar crezi că e vorba de tine?
‎E vorba de ceva mai important, ‎ceva care contează.
‎Familia.
‎Deci, pentru ultima oară, ‎ori o suni ca s-o termini,
‎ori chem poliția.
‎Te poate vizita la închisoare cât vrea.
‎Leonora…
‎Te implor.
‎Atunci fă-o!
‎Bună, Christian!
‎Mama te-a adorat.
‎- Bună, Xenia… ‎- Abia te aud.
‎- Christian? Mă auzi? ‎- Sunt…
‎Christian? Ești acolo?
‎Nu pot.
‎Știu. Știu că nu e corect.
‎Dar…
‎O iubesc.
‎Cum n-am iubit pe nimeni.
‎- Pleacă! Afară! ‎- Nu…
‎- Lasă-mă! ‎- Ieși!
‎- Calmează-te, Leonora! ‎- Pleacă! Pleci acum!
‎- Pleacă! ‎- Calmează-te…
‎- Afară! ‎- Leonora! Gândește-te la Johan!
‎Cu el cum rămâne?
‎Nu va mai vorbi niciodată cu tine.
‎Cu cine crezi că va ține?
‎Afară!
‎Poftim! Facem schimb de mașini.
‎De acum înainte sunt Mercedesul meu, ‎casa mea și fiul meu!
‎Animalele sunt toate la fel.
‎Când nu există alte opțiuni.
‎Când e încolțit,
‎atacă.
‎Cred că s-a dus mai întâi la birou.
‎Și-a lăsat mobilul, ‎ca să-l vadă cei de la curățenie.
‎Chestii de genul ăsta.
‎Pare cam calculat ‎pentru o crimă din pasiune.
‎Unii pot face asta.
‎Chiar dacă sunt disperați,
‎reușesc să-și păstreze calmul. ‎E un mecanism de supraviețuire.
‎Un instinct. ‎Când nu mai simți nimic în afară de…
‎Ură.
‎SPĂLĂTORIE AUTO
‎Ticăloasa dracului!
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Mai sunteți aici?
‎- O cafea. Lucrez toată noaptea. ‎- Bravo! Noapte bună!
‎- Noapte bună! ‎- Pa!
‎Bună, tată!
‎Ești acasă?
‎Da. Am examenul mâine.
‎Da?
‎Da. Toate bune?
‎Da, desigur.
‎Eu ar trebui să te întreb asta. ‎Ai examenul mâine?
‎Apoi primești toca și toate cele.
‎Da.
‎Ai văzut-o pe mama?
‎E totul bine?
‎Da. A fost o zi lungă. O să fac un duș.
‎Bine.
‎Ce cauți aici?
‎Ce se întâmplă?
‎Ce ai?
‎Te-ai răzgândit?
‎Și ai terminat-o cu ea?
‎De ce te-ai răzgândit?
‎Eu…
‎Bună, mamă!
‎Bună, scumpule! ‎Nu știam că ești acasă.
‎- De când ești acasă? ‎- De câteva ore.
‎E mâine, la zece.
‎Mă ocup eu. Cum ești?
‎- Ți-e foame? ‎- Mamă, nu te agita! E-n regulă.
‎Bine.
‎Mă duc la duș.
‎Sunt frântă. Noul meu traseu ‎are aproape 20 de kilometri.
‎- Noul traseu? ‎- Da. Prin pădure. E superb.
‎Nu ne-a mers mereu bine împreună?
‎Ba da.
‎Poate vrei să încerci ceva?
‎Ceva nou?
‎Cum adică?
‎Am putea cumpăra ceva.
‎Poate niște jucării.
‎Ți-ar plăcea?
‎Da.
‎Ce faci aici?
‎Putem vorbi mâine?
‎A fost…
‎o seară grea pentru amândoi.
‎Mă mai vrei?
‎Da.
‎Johan e alături. Încă e treaz.
‎Vreau să simt că ești implicat.
‎Că ai uitat-o.
‎Scuze. Scuze, putem…
‎Lasă-mă o clipă!
‎Pot să… Pot să te țin în brațe?
‎E în regulă?
‎- O luăm pe a mamei. ‎- De ce?
‎- Pentru că… ‎- Alo!
‎Nu-ți iei la revedere de la mama ta?
‎Mă grăbesc.
‎Dar vreau să-i urez ‎mult succes fiului meu.
‎Bine.
‎- Baftă! ‎- Mersi.
‎Să le schimbăm iar!
‎- Hei! ‎- Bună!
‎Ați auzit că o femeie ‎a fost lovită mortal aseară?
‎- Ce? ‎- În zona aia periculoasă, de după curbă.
‎- Groaznic! ‎- Tată.
‎Haide!
‎- Trebuie… ‎- Vorbim mai târziu?
‎- Nu e groaznic? ‎- Chiar în curbă?
‎- Da! ‎- Azi-noapte?
‎Da. Nu foarte târziu.
‎A fugit de la locul accidentului. ‎Cum să faci așa ceva?
‎Cine era?
‎Avea trei copii, ieșise la alergat.
‎- Nu e groaznic? ‎- Da.
‎Și eu alerg pe aici.
‎Da. Da, bine. Da. Nu.
‎Nu e nevoie. Nu-i nimic. Da! Pa!
‎Holger, plouă, ‎așa că trimit criminalistica acasă.
‎Ai văzut-o.
‎Ai vorbit cu ea?
‎Mai târziu. ‎La petrecerea de absolvire a fiului lor.
‎CLAXONEAZĂ ȘI BEM!
‎UN CLAXON = O GURĂ ‎TREI CLAXOANE = NOROC!
‎Spune-mi, mi s-a micșorat capul?
‎Ție îți vine mai bine.
‎Și arăți mai bine.
‎- Unde ai găsit-o? ‎- La subsol.
‎- E Peter. Vrei să… ‎- Da.
‎Christian? E poliția.
‎- Bună ziua! ‎- Bună ziua!
‎Am venit în speranța că găsim pe cineva ‎care să ne ajute.
‎Da. E vorba de femeia lovită de mașină.
‎- Da. ‎- Da.
‎Erați acasă alaltăieri, la ora 22:30?
‎Alaltăieri?
‎Nu e în seara în care ai ajuns târziu? ‎Cred că Johan mi-a spus.
‎Da, am lucrat până târziu la birou.
‎La ce oră ați ajuns acasă?
‎- Probabil că… La ce oră? ‎- Nu știu.
‎Alo? Ușa era deschisă.
‎- Peter. ‎- Unde e finul meu?
‎E afară. Johan, uite cine a venit!
‎- Salut, omule! ‎- Hei!
‎- Felicitări! ‎- Ați văzut ceva?
‎- Nu. ‎- Ați auzit ceva?
‎Mă tem că nu.
‎- Dați-mi un telefon, dacă vă amintiți. ‎- Da. Vă conduc eu.
‎- Distracție plăcută! ‎- Mersi.
‎XENIA: MĂ SUNI, TE ROG?
‎DE CE NU RĂSPUNZI?
‎BINE. LAS-O BALTĂ! DACĂ ASTA VREI…
‎- Ce e? ‎- Ce?
‎Pari cam…
‎A fost seara ‎în care am terminat-o cu Xenia.
‎N-am vrut să le spun, ‎ca s-o interogheze și pe ea.
‎Ai fost cu ea în seara aia?
‎Da, puțin, apoi m-am întors acasă. ‎Ți-am spus!
‎Credeam că ai sunat-o din mașină.
‎Am plecat.
‎Trebuie să cântăm ‎„Le mulțumim părinților.” Haide!
‎Le mulțumim părinților
‎Le mulțumim pentru Johan și bere
‎Mergem să bem ‎Mergem să bem
‎Vom da la rațe în toți boscheții
‎Și vom bea până cădem sub mese
‎În spatele monolitelor
‎TE IUBIM
‎NE E DOR DE TINE
‎TE IUBIM
‎MAMI ÎN RAI
‎Da.
‎Bine. Mulțumesc. Da, înțeleg, ‎dar trebuie să-mi spuneți cum vă numiți.
‎- Aș vrea să… ‎- Sunt ocupat.
‎Trebuie să așteptați. Luați loc!
‎Da. Ce spuneați?
‎Și la ce oră a fost? Aproximativ?
‎Da.
‎Bine. Dar noi… Da.
‎Dar dacă scriem între 21:30 și 23:00, ‎ar trebui să fie…
‎JOHAN: MIȘTO PETRECERE, TATĂ! ‎MULȚUMESC PENTRU TOT.
‎Poliția încă îl caută ‎pe șoferul care a cauzat accidentul
‎și mai ales o dubă albă,
‎care se pare că avea numere românești.
‎Poliția se teme ‎că șoferul a fugit din țară.
‎Dacă aveți informații
‎care pot ajuta ancheta, ‎vă rugăm să contactați poliția.
‎Guvernul și partidele s-au înțeles…
‎SPĂLĂTORIE AUTO
‎N-am înțeles de ce Leonora ‎l-a suspectat pe Christian.
‎Dar cumva și-a dat seama.
‎Știi că mi-ai vândut cardul ăsta?
‎Ești matematiciana.
‎Da. Am depus 200 de coroane ‎și am spălat mașina de 79.
‎Ar trebui să mai am 120 de coroane. ‎Nu am.
‎- Ai folosit cardul de două ori. ‎- Nu.
‎Prima dată a fost pe 15, la 09:27. ‎A doua oară, pe 17, la 22:18.
‎Miercuri?
‎Johan?
‎Christian?
‎Poți să vii aici?
‎- Unde e Johan? ‎- Afară. Cu Martha.
‎- Vreau să… ‎- Am vrut să spăl mașina.
‎Nu-mi venea să cred ‎cât de repede ai murdărit-o.
‎Nu înțelegeam ‎de ce nu mai erau bani pe card.
‎Le-am spus ‎că n-am folosit cardul miercuri.
‎Ia ghicește!
‎Am insistat așa de mult
‎încât casierul mi-a găsit înregistrarea.
‎Mi-a trimis fișierul.
‎Uită-te!
‎Ai vrut să mă omori!
‎Trebuia să fiu eu
‎Luăm ceva de la… Ce se întâmplă?
‎- Pari înnebunită. ‎- Bună!
‎Trebuie să vorbesc cu mama. ‎Poți aștepta afară?
‎- E doctorul? M-am îmbolnăvit iar? ‎- Nu. Trebuie să vorbesc cu ea.
‎- Haide! ‎- Divorțați?
‎Mamă? Te simți bine?
‎Bună!
‎- Ce faci? ‎- Bună, Martha!
‎Hei!
‎Hai!
‎Stai pe loc!
‎Nu te apropia de mine!
‎Vecinul e în grădină. O să țip.
‎Nu, Leonora. Nu sunt… ‎Poți să te calmezi, te rog?
‎Să mă calmez?
‎Ai încercat să mă omori!
‎- Nu. ‎- Tu…
‎- Ai ucis o femeie nevinovată. ‎- Nu. Eu…
‎Sun la poliție.
‎Stai! Putem discuta, te rog? ‎Nu poți aștepta puțin?
‎Nu. Stai! Nu putem…
‎- Alo? ‎- Stai puțin! Eu…
‎Sunt Leonora Holm. ‎Ați fost ieri la noi acasă.
‎- O să vorbesc cu… ‎- Despre accident.
‎- Hai să vorbim! ‎- Da, suntem la numărul 23.
‎Soția mea s-a gândit să sunăm.
‎Eu sunt cel care…
‎a văzut o dubă în seara aceea.
‎Era cu numere străine, de România, cred. ‎Pot să vă sun înapoi?
‎Stai!
‎- Dă-mi telefonul! ‎- Nu te aud.
‎- Am nevoie de telefon. ‎- Nu te aud.
‎- Putem intra? Te rog. ‎- Nu intru în casa aia cu tine.
‎- Leonora. Calmează-te! ‎- Ai vrut…
‎- Ai încercat… ‎- Putem să…
‎Îmi pare rău. Gândește-te la Johan!
‎Tu te-ai gândit la el ‎când ai vrut să mă omori?
‎Că ar trăi fără mama lui?
‎Ați sunat-o pe Leonora. ‎Vă rog să lăsați un mesaj.
‎Să-mi bag!
‎Tată, ce se întâmplă?
‎Tată…
‎Te iubesc. Știi, da?
‎Știi, da?
‎Ce e?
‎Te pot ruga ceva?
‎- Ce? ‎- Du-te în camera ta și așteaptă!
‎De ce? Cine bate la ușă?
‎Fă cum îți spun!
‎Fă cum îți spun, da?
‎Haide!
‎- Putem intra? ‎- Putem vorbi afară?
‎Fiul meu e înăuntru. Nu vreau să audă.
‎Ne-a sunat soția ta.
‎Da.
‎Zici că avea numere străine?
‎Duba.
‎Păi, eu…
‎Am văzut-o doar cu coada ochiului.
‎Au avut loc multe spargeri pe-aici. ‎Așa că avem grijă de dube străine.
‎De unde era?
‎Duba.
‎Nu sunt sigur. Cred că era din România.
‎De ce crezi asta?
‎Numărul.
‎NE VEDEM LA L'EPUISETTE LA 21:00
‎Cum e un număr de România?
‎Scrie „RO”.
‎Știu la ce te gândești. ‎Părea incredibil de vinovat.
‎Dar aveam nevoie de dovezi.
‎Înțelegi de ce ne întâlnim aici?
‎M-am gândit mult în ultimele ore.
‎Ți-am analizat toate fărădelegile…
‎Cum să-ți spun?
‎Am pus totul în balanță.
‎Mamei celor trei copii ‎i s-ar face dreptate,
‎dacă ai fi după gratii pe viață.
‎- Da. ‎- Dar eu nu sunt judecător.
‎În primul rând, sunt mama lui Johan.
‎E singura mea bucurie.
‎Am sacrificat totul ‎ca să ducă o viață bună.
‎Dacă mergi la închisoare
‎pentru fraudă și crimă, ‎totul va fi fost în zadar.
‎Trecem la următoarea problemă.
‎Viața mea va fi în pericol.
‎Ce?
‎Ai încercat să mă omori. ‎Vei încerca din nou.
‎Nu.
‎Nu sunt…
‎Aș da orice să dau timpul înapoi.
‎Leonora. Spune-mi ce să fac!
‎Fă-i ei ce voiai să-mi faci mie!
‎Xenia. Cât timp trăiește, ‎viața mea e în pericol.
‎Eu sunt o amenințare. Pentru tine.
‎Scuză-mă, vreau să înțeleg. Vrei ca eu să…
‎Încetează, Leonora!
‎Mi-am pierdut mințile o clipă.
‎Înțelegi? Mă amenințai că mă denunți.
‎Nu te-aș fi denunțat.
‎Nu voiam să pierd. Nu așa. Nu în fața ei.
‎Promit că n-o să-ți fac rău vreodată.
‎Mă gândesc doar la Johan. Să-l salvez.
‎Asta se va întâmpla doar dacă îi faci ei ‎ce voiai să-mi faci mie.
‎Vom împărți povara. ‎Va fi proiectul nostru.
‎Înainte, era doar proiectul tău. ‎Să scapi de mine.
‎Acum scăpăm de ea ‎și de amenințarea relației noastre.
‎Îți voi fi complice. Pentru că știu.
‎Va fi secretul nostru.
‎Încetează! Oprește-te
‎Oprește-te!
‎De ce spui asta? Ești nebună? Nu…
‎Gândește-te la Johan!
‎Ar crește riscul de a fi descoperit.
‎Johan ar fi cel care suferă.
‎Ne-ar pierde pe amândoi ‎și i-am distruge viața.
‎Spui numai aberații!
‎Bine. Ascultă!
‎Termină! Leonora, n-are nicio noimă.
‎Atunci, nu trebuia ‎să încerci s-o omori pe mama lui.
‎În plus, e o chestiune de planificare.
‎Te pricepi la asta, se pare.
‎Ai nevoie de un alibi.
‎Cum am avut și eu.
‎În noaptea ‎în care Mike a căzut de pe stâncă.
‎Știam că se vede cu altcineva.
‎Am simțit.
‎L-am găsit chiar pe margine.
‎Nu părea speriat.
‎Părea doar…
‎surprins.
‎Bună!
‎Vreau să închid. ‎Închizi tu geamurile când pleci?
‎- E doar o presupunere, nu? ‎- Oare?
‎Fii atentă!
‎Profesoara Leonorei o auzise ‎toată seara, dar nu o văzuse.
‎Sună ca un alibi.
‎Voilà!
‎Veți primi apartamentul King.
‎E cel mai bun.
‎- E frumos. ‎- Da.
‎- Mai aveți nevoie de ceva? ‎- Când se închide SPA-ul?
‎- La 22:30. Aveți destul timp. ‎- Mulțumesc.
‎Ești gata?
‎Ai grijă să nu te vadă nimeni ‎plecând de aici.
‎- Și, Christian? ‎- Da.
‎Momentul.
‎Mesajul. Trebuie să pară o spargere.
‎Știu că poți, scumpule!
‎Ai mai făcut-o.
‎Mai știi?
‎E minunat. De asta avem nevoie.
‎E timpul.
‎- Bună! Pot să intru? ‎- Dispari!
‎Xenia.
‎Nu mai pot. Nu mi-ai mai scris ‎de nu știu când. S-a terminat.
‎A fost absolvirea fiului meu. ‎Leonora a avut cădere nervoasă.
‎- Dă-mi o șansă! ‎- S-o crezi tu, Christian!
‎Nu sunt jucăria ta. Dispari!
‎Ce naiba faci? ‎Ai înnebunit? Dă-mi drumul!
‎Te iubesc.
‎Xenia?
‎N-am mai iubit pe nimeni așa.
‎Ești teafără?
‎Parcă am auzit ceva spărgându-se.
‎Nu. Nu e nimic. Sunt neîndemânatică.
‎- Noapte bună! ‎- Noapte bună!
‎Sun de la apartamentul King. ‎Am decis să comandăm în cameră.
‎Sună bine. Vrem creveții la aperitiv.
‎Stați! Mă strigă soțul meu din baie.
‎S-a răzgândit. ‎Supă rece de roșii la aperitiv.
‎Unde naiba ai fost?
‎S-au întâmplat multe.
‎Îmi dai ceva de băut?
‎Ce vrei?
‎Ce bei și tu.
‎DRAGĂ XENIA
‎Christian.
‎NU MAI POT. IARTĂ-MĂ! ‎FAMILIA MEA E TOTUL PENTRU MINE.
‎- Intră! ‎- Room service.
‎Ce rapid! E timpul ‎să ieși din cadă, Christian. A sosit cina.
‎- Puteți semna aici? ‎- Da.
‎- Mulțumesc mult. ‎- O clipă, să-ți dau bacșiș!
‎Christian?
‎Vreau bacșiș pentru ospătar.
‎Cred că am ceva în pantaloni. Cei gri.
‎Sunt pe pat.
‎Bine.
‎- Chiar nu e nevoie. ‎- E chiar aici.
‎Bine…
‎Mulțumesc mult. Poftă bună!
‎Te simțeam.
‎Cum mă priveai.
‎Ești cea mai frumoasă din lume.
‎Xenia?
‎Te simți bine?
‎Știam eu că nu poți.
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Era suspect de curat, ‎fără ADN și amprente.
‎Și lenjeria fusese schimbată.
‎Îi dispăruseră computerul, ‎portofelul și telefonul.
‎Am primit acces la ultimele mesaje.
‎Vrei să știi ce scria?
‎„Dragă Xenia. ‎Nu mai pot face asta. Iartă-mă!
‎Familia înseamnă totul pentru mine.”
‎Pare că a dat bir cu fugiții.
‎El a fost?
‎Christian Holm.
‎Leonora.
‎Scumpule, ai ajuns.
‎Vorbesc eu, dacă nu știi ce să spui.
‎Haide!
‎Hai să nu ne mai întâlnim așa!
‎Cum vă putem ajuta?
‎Christian, e vorba de o femeie ‎cu care lucrezi.
‎Xenia Mikkelsen.
‎Poate vrei să vorbim în privat?
‎Nu, e în regulă.
‎Se pare că a fost a avut loc o spargere ‎la cabana Xeniei.
‎Un vecin a auzit ceva suspect.
‎Nici urmă de ea, a fost dată dispărută.
‎Îi verificăm ‎pe toți cei cu care ținea legătura.
‎Nu știu nimic. Îmi pare rău.
‎Dar ați vorbit deunăzi?
‎- Duminică? ‎- Da.
‎M-am despărțit de ea.
‎Am avut o aventură.
‎Cât timp?
‎Timp de peste un an.
‎Suntem împreună de peste 20 de ani.
‎Fiul nostru a fost bolnav. A fost greu.
‎Amândoi am avut aventuri.
‎Astfel de probleme sunt normale ‎într-o căsnicie lungă.
‎Nu știu dacă înțelegeți.
‎- Sunteți căsătoriți? ‎- Da.
‎Soția mea a murit.
‎I-ai scris Xeniei duminică seara târziu.
‎- Unde erai? ‎- Eram într-o stațiune balneară.
‎La Kongebrogården.
‎Puteți verifica.
‎Da.
‎Ce părere ai?
‎Oare trăiește?
‎Lumea apare și după 20 de zile.
‎Da. Și după 20 de ani, dar te întreb.
‎Oare Xenia mai trăiește?
‎Nu.
‎Dar de ce să scoți cadavrul,
‎dacă e vorba de o spargere?
‎Pentru că ar divulga făptașul?
‎Dacă ar fi făcut sex.
‎- Verifică porturile de pe coastă! ‎- Vom găsi cadavrul.
‎Scoate câinii la căutare prin pădure!
‎Au plecat.
‎O să reușim. Împreună.
‎Pentru Johan.
‎Și pentru noi.
‎Dar cadavrul?
‎Exact.
‎Unde naiba e cadavrul?
‎- Cât de departe e lacul? ‎- Cam la un kilometru.
‎E cale lungă să cari un cadavru. ‎Am fi găsit urme.
‎Bine. Să ne despărțim!
‎Voi mergeți spre drum ‎și noi mergem la lac.
‎Apoi se îndreaptă spre…
‎Sunt câini de poliție. ‎O caută pe femeia dispărută.
‎Aprindem focul?
‎Nici vorbă! Abia e opt. E prea devreme.
‎- În prognoză scria că plouă. ‎- Da. Mai târziu.
‎De ce nu-l aprinzi tu?
‎Amice!
‎Așteaptă! Nu te las s-o faci singur.
‎Să nu ne prindă ploaia!
‎Da, bine.
‎Christian vrea să aprindem focul.
‎Noroc, tată!
‎Ușurel!
‎Să mergem pe mal!
‎- Dă-mi benzina! ‎- Sigur. Doamne! Ce urât miroase!
‎Cred că am prins și niște arici.
‎Arată bine.
‎Mai dă-mi una!
‎- Ușurel! ‎- Vom căuta pe mal.
‎Ai o brichetă?
‎Nu. Aprinde mai multe odată!
‎Să mergem mai departe!
‎Holger, nu e nimic aici.
‎Ne iubim țara
‎Când luminile de Crăciun binecuvântate
‎Steaua din pom ‎Și privirile sclipitoare
‎Când e primăvară, fiecare pasăre ‎Peste câmpuri și plaje
‎Ne încântă pe toți ‎Cu al lor ciripit
‎Cuvântul tău e cântecul nostru ‎Peste fiecare drum și stradă
‎- Mă scuzați. Pot să-l împrumut? ‎- Da, desigur.
‎Tată, chiar dacă arzi un cadavru, ‎rămân oasele.
‎- Se dezintegrează la 1.200 de grade. ‎- Exact.
‎Dar acum poți pune totul într-un sac. ‎Restul a dispărut.
‎VÂNDUT
‎Bună!
‎- E timpul. ‎- În sfârșit!
‎Barca din Noua Zeelandă a sosit târziu. ‎Sunteți gata?
‎Da. Tata a tot încercat ‎să mă convingă să renunț.
‎Ce romantic!
‎Sunt doar realist. Lumea crede ‎că fericirea începe în căsnicie.
‎Nu spun că nu. Poate. ‎Dar se pot întâmpla multe.
‎Și ține minte că la fel de ușor poți păși ‎în brațele dușmanului.
‎Cum arăt?
‎Iubirea mea, ‎ești cea mai frumoasă din lume.
‎Niciun bărbat de pe Pământ nu te merită.
‎Nu m-ai ascultat deloc?
‎Spun doar că iubirea e ‎mult mai periculoasă decât se zvonește.
‎Odată ce te avânți, ‎se poate întâmpla orice.
‎Ești pregătită?
‎Da.
‎Sunt pregătită.
‎Subtitrarea: Laura Somandru