Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
És 2015 i la gent encara pensa que el matrimoni
és el súmmum de l'èxit d'una dona.
Però jo no hi vaig caure, en aquest parany.
…hi ha gent a qui li agrada sentir el pes del ganivet.
M'hi vaig llençar de cap.
La majoria de xefs professionals…
No és que m'apassioni la coberteria,
però em caso d'aquí a sis setmanes.
- Llavors és més afilat? - Fa por i tot.
I no és barat, però és la fulla de gama alta.
I no podem començar la nostra vida junts amb fulles de gama baixa.
És important triar un ganivet que sentiu que us és còmode.
Què us sembla el Zwilling?
Centra't, guillada.
Pesa més.
Tens molt bon ull.
Crec que com que ets menuda, t'anirà millor el model Miyabi.
No m'he saltat el dinar sis anys
perquè ara aquest em digui que soc menuda.
Les noies grasses i baixetes són menudes.
Prou que ho sé: jo n'era una.
Digues a ta mare
- que hem fet llista de noces. - Sí.
En Luke Harrison jugava a lacrosse a primera divisió,
fa surf a Nantucket,
i esquia a Vail perquè Aspen està infestat de nous rics.
Em diu "amor" amb les més pures intencions.
- Som-hi, amor. - Sí.
És d'aquells que es casarien amb una mosqueta rossa de família noruega
d'aquelles que tenen un nom ambigu, com Landry o Devon,
i que clissen la meva farsa d'una hora lluny.
Escolta, anem a menjar pizza?
Qui ets tu i què has fet amb la meva promesa?
No soc de família bona,
però tinc una cosa que no es compra amb diners:
molta barra.
Ser al món d'en Luke és fàcil:
amor per la feina, repulsió pels nadons per macos que siguin,
tenir algun secret escabrós
i estar agraïda perquè en Luke ja el sap i tot i així encara m'estima.
Ma mare pregunta per les invitacions.
He d'aprovar la font primer.
- Has d'aprovar la font? - Sí.
L'Ani ha d'aprovar la font primer.
Gràcies.
Diu que s'han d'enviar sis setmanes abans.
- Ja només queden sis setmanes? - Sí.
Ostres, només sis setmanes.
Han acabat?
- Sí, això per endur. - Sí.
- Vaig al lavabo. - Entesos.
Un cop, algú em va titllar de bèstia.
Un pas en fals i en Luke ho veurà.
Ja s'ho pot endur. Gràcies.
Ostres, què ha passat?
La cambrera l'ha vessat sobre la pizza i el meu vestit.
Ai, no.
Tot sortirà bé, amor. D'acord?
Vine, que t'ajudo.
T'estimo, rei.
- Mare meva, estic plena. - Però si no has menjat res.
D'acord, potser li amago alguns secrets,
però mai m'he sentit tan segura amb ningú.
Enhorabona per menjar carbohidrats.
Us vull veure a tots rajant de suor.
No hi ha res que no pugueu aguantar deu segons més.
Dinou minuts? Però si la gent ha d'anar a treballar.
Jo no, però la resta, sí.
Avui no puc fer tard.
Avui venia el director del documental?
Sí.
Doncs no permetré que arribis tard.
La Nell Rutherford m'ha cuidat des de la universitat.
Ja sé que no vas en metro.
Sí, home, no. No ho suporto.
Vinga, que t'hi acompanyo.
La Nell és rossa natural i té calés.
I jo vaig ser una becada saberuda.
Les dues detestem aquests orígens.
Dissabte ve la teva mare, oi?
Ai, sí.
Ha intentat trobar al supermercat
roba adient per venir quan em provi el vestit a Saks, a la cinquena avinguda.
Ostres, no fa una mica de pena?
Aquesta és la que s'adiu més amb tu.
Què dius? L'Only You Pro?
Tu l'escolliries?
Jo no em casaré fins que no ens governi una dona,
però suposo que algun dia ho sabré.
Em fa por estar cometent un error.
Casant-te?
No. Vull dir que si aquesta font és la d'una porca pelacanyes
que no sap tenir bones maneres a taula.
Però què dius? Una font no pot ser porca ni pelacanyes.
No puc respirar.
Ai, si us plau.
Tranquil·la.
Ai, mare.
És normal. Passa cada dos per tres.
Es produeixen demores a causa d'una congestió de trens.
Gràcies per la paciència.
Estàs bé? Apa, mira, veus que bé?
- Propera parada: 34 amb Herald Square. - Ja tirem.
- Per fi. - Molt bé.
L'Eleanor Whitman, de The Atlantic.
Va venir a refinar la revista de moda on treballo.
Com ha anat el capde?
Me l'he passat comprant a Williams-Sonoma.
- A Williams-Sonoma? - Sí.
Et recomano que vagis a Scully & Scully. La família d'en Luke hi estarà d'acord.
Què coi és Scully & Scully?
M'encanta Scully & Scully.
Jo hi vaig comprar els aplics.
A l'Eleanor li assignen temes seriosos
com la bretxa salarial i les dones a l'Afganistan.
Jo abordo temes igual d'importants.
La teva veu, senyoreta FaNelli,
és incomparable.
No saps com m'he rist.
Això és el que fa vendre la revista.
Pel que sembla, el plaer masculí té transcendència mundial.
Un estudi de l'American Journal of Public Health
ha revelat que el 30 % de les víctimes de violació
va haver de pagar 940 dòlars perquè els agafessin mostres.
Això és una mensualitat.
Com a títol, he pensat "El cost real de les agressions sexuals".
Espígol. Quin fàstic.
Per què no "Quan que et violin val més que el lloguer"?
Això farà que sortim a The Today Show.
FaNelli, dona'm un tema picant per seguir venent.
Entesos.
Vejam, picant…
Molt bé. Un estudi del Journal of Kinesiology
ha revelat que respirar pel nas és bo per practicar esport
i que alguns atletes d'elit ho fan.
Per tant: "Cinc setmanes per a una mamada olímpica:
respira com un atleta d'elit per aguantar més i millor que la seva ex."
Tenim molta sort de tenir-te.
- L'esborrany el divendres. - Sí.
Gràcies a tothom.
Acompanya'm.
Sortiràs a la capçalera de The New York Times Magazine.
Més avall que jo, però mira quin regal de noces.
Estic a no-res de convertir-me en l'Ani Harrison,
redactora de The New York Times Magazine,
i ser algú que tothom respecti.
No dinar em permet colar-me al despatx de l'Eleanor quan em cal.
Jo també tindré un despatx amb la meva particular mostra insofrible
de premis prestigiosos amb formes fàl·liques.
Fins llavors, faig veure que soc algú important.
L'anell era de l'àvia d'en Luke.
Perdó, volia dir "la iaia".
Em va dir que el podia redissenyar,
que és el que fan totes ara.
I per això jo no ho faria mai.
Vull que el missatge quedi clar:
això és una relíquia familiar.
No només tenim diners, sinó que som de família rica.
A veure si t'hi atreveixes.
Hola, Ani. M'alegro de veure't.
Perdona que t'hagi fet venir aquí.
Katie, moltes gràcies.
Digues a en Benjamin que enviï les fotos de la peça de la bretxa.
Quina peça?
La que m'acabo d'inventar per impressionar-lo.
La Penelope t'ho dirà.
- Seu, si us plau. - Gràcies per fer-me un forat.
Sé que vas descartar participar en el documental,
però hi ha hagut un canvi significatiu des que vam parlar.
Un excompany teu, en Dean Barton, vol que l'entrevistem.
Controla't, hòstia.
Deu voler fer publicitat del seu nou llibre.
Hauràs vist el seu discurs al Congrés.
Unes 200 vegades.
No.
Demanava endurir la revisió d'antecedents pel permís d'armes.
L'anell, ensenya-li l'anell.
Em temo que he estat molt ocupada organitzant el casament
i col·laborant amb la campanya de la Hillary.
Suposo que és molt dur que et qüestionin
després de tants anys.
Vas sobreviure a un dels tirotejos més mortífers.
Però encara captiva l'interès públic
perquè hi ha qüestions que no has respost mai.
La gent vol saber si vas ser una heroïna o una còmplice.
No hi vaig tenir res a veure.
- Per què en Dean diu que sí? - No ho sé.
No vols dir la teva?
FaNelli, et veig molt còmoda.
Vull possibles titulars per a la peça de l'orgasme
després de dinar.
LoLo Vincent, cap de redacció de The Women's Bible.
Aaron Wickersham, cineasta.
Vaig veure el teu curt al Festival de Toronto.
Ets el nostre home sexi de desembre?
Estic fent un documental sobre tirotejos a les escoles.
Esperava parlar amb…
Calla.
…la TifAni.
M'oblido que et dius així.
Ani és més curt.
El meu equip ha passat l'any investigant l'incident.
I no vull molestar-te dient-te això,
però hem descobert una versió molt diferent.
Et prometo que només busco la veritat.
Et juro que col·laborar-hi no et perjudicarà més.
Sempre i quan et quedi sensacionalista.
Perdona, però no m'ho pots prometre, això.
I si et dic que jo et crec, Ani?
Gràcies.
IMATGES SOBRE DEAN BARTON
DEAN BARTON ACUSA TIFANI FANELLI D'ESTAR IMPLICADA EN EL TIROTEIG
SOBRE DEAN BARTON
DEAN BARTON BIOGRAFIA, AUTOR, ACTIVISTA
SUPERVIVENT DEL TIROTEIG DE L'ESCOLA BRENTLEY DE 1999
Sembla un castell, TifAni.
Creia que per aquí els cotxes serien millors.
Hi viu gent molt estirada.
Mama.
El 100 % dels estudiants que reben aquesta beca d'escriptura…
…acaben en una universitat prestigiosa.
Sé que et semblo un disc ratllat, però a la universitat coneixes la gent
que es quedarà a la teva vida durant molts anys,
i no voldràs un home que hagi anat a la pública.
Va, mama.
Això tot just comença.
Adeu.
Ets la noia més maca de l'escola.
Mama! Xut!
Les primeres setmanes a l'escola Brentley
vaig descobrir els grupets.
Hi ha havia els populars…
- Hola.
…els llestos,
i després tota la resta.
I un professor que va veure el meu talent.
"Diríem que Holden és un narrador poc fiable,
ja que no podem confiar en la seva versió de la realitat."
Això forma part de l'excepcional assaig de la TifAni FaNelli.
Benvinguda a Brentley. Felicitats.
És un geni de la làmpada.
Calla.
Gràcies.
Però tothom tenia una cosa que jo no:
ser de bona família.
Ep, Hilary.
- Ei, Dean. - Agafa'm gominoles.
Tranquil·la, ja ho pago.
Deixa la safata.
- Gràcies. - De res.
Molt bé.
Vine, seu amb nosaltres.
Liam.
Té, Peyton.
- Hola, reina. - Hola.
- Com va, TifAni? - Algú ja ha tret la canya.
Li he ensenyat on era la classe de llengua.
- Què et dec, Finny? - Finny?
Tif-Finny.
No res.
Dean, com deixes que et convidi algú que rep una ajuda?
És una beca d'escriptura.
És per a estudiants amb renda baixa.
Liv…
I tu, que ets la re-re-re-rebesneta del gran magnat John D. Rockefeller,
no vas guanyar el premi Salinger de redacció per…
Entesos.
L'Olivia es va canviar el cognom per Kaplan
perquè la volien segrestar.
- Ha patit molt. - Si us plau.
Finny, compte amb aquest friqui.
Ennuega't amb les gominoles, au, Dean. Ets un imbècil.
…control de les armes. Ells ho equiparen a voler retirar-los les armes.
Jo era un d'aquests, Rachel,
fins que em vaig adonar que aquest projecte de llei
no amenaçava els meus drets,
sinó que hagués fet que l'arma que em va tallar la medul·la,
hagués estat registrada, guardada,
i no en mans d'individus perillosos i mentalment inestables que…
Per què ho mires?
T'agraïm tant que…
He vist aquell director.
Què vol, ara?
En Dean hi col·laborarà.
Fantàstic.
Intenta convèncer-te perquè hi surtis.
Ets tu a qui volen, no has declarat mai.
Et necessita.
Escolta.
Fes-ho si sents que ho has de fer.
Però no t'has de defensar davant meu
ni de ningú que et coneix.
Que pensin el que vulguin.
Que fàcil quan tothom t'adora, Luke.
- Vols una bona notícia? - Sí.
Volen que això de Londres ens sedueixi.
L'empresa d'en Luke
ens pagarà una burrada per mudar-nos a Londres,
on acabaré prenyada en un any.
En John diu que és el sisè millor títol en Arts del món.
Au, va, Luke.
Els títols en Arts són per a noies blanques
que no guanyen escrivint.
Creia que t'encantaria.
És que la LoLo m'ha dit avui que es troba en l'última fase de revisió
del seu contracte amb The New York Times Magazine.
Però quantes vegades t'ho ha dit ja?
Fins que no t'ho ofereixin en ferm, no va de debò.
Londres sí.
T'ofereix una oportunitat real.
Molt bé, m'ho pensaré.
- Pensa-t'ho. Vaig a córrer. - D'acord.
Pensa que començaries de nou.
BENVINGUTS AL BALL DE TARDOR DE L'ESCOLA BRENTLEY, 1999
- D'acord. - Tu pots.
Mireu.
Mare meva.
Sembla que faci una dansa d'aparellament.
Està tan bo…
Mou les cames!
Ep, Peyton, fixa-t'hi.
Sí.
- Què…? Què coi fas? - Tranquil.
Rarot, deixa'm en pau, collons.
- Calma. - Collons, aquest.
- Au, va. - El mato.
Ei!
És supermaco!
Arthur, crec que estic embarassada.
Ja, doncs els vostres fills necessitaran un tutor.
Per què em sembla que has fet una imprudència?
Vas prometre que res de ximpleries.
Les promeses s'han de trencar, mon chéri.
Porta una petaca. Som-hi.
Ep, Arthur.
Arthur, prou.
Acompanya'm, ara mateix.
Vine.
Hilary!
Vinga.
No t'aturis.
Noies, si sortiu del recinte, hauré de trucar els vostres pares.
Ma mare sap que anem a casa d'en Dean. És amiga de la Sra. Barton.
- Sí. - La Tiff dorm amb mi.
- Truqui a la mare de la Hilary. - Exacte.
Truqui a la meva mare.
Sí, soc aquí.
Vinga, va, som-hi.
Hola!
- Hola, senyor Larson! - Calla!
Que callis!
Que trucarà a ma mare!
M'encanta aquesta cançó!
El coll hàlter l'afavoreix.
Tot l'afavoreix.
Tot i haver-se reduït els pits, és ampla d'espatlles.
Casa't amb mi.
I amb un cinturó?
És massa senzill, l'hauries d'adornar amb alguna cosa.
Si t'haguessis esperat cinc segons, no hauries hagut d'insultar el meu vestit.
No he insultat el seu vestit. Algú creu que l'he insultat?
Vols que estigui espectacular.
La Nell m'entén.
L'altre dia mirava el programa dels vestits de núvia
i la noia que hi sortia
duia una faldilla llarga de tul que es podia posar i treure.
La Kate Middleton no duia una faldilla llarga de tul.
I tampoc n'haurien de dur adolescents embarassades.
Gràcies.
Sí, estava de sis mesos.
Però jo la hi posaria, més que no pas la jaqueteta aquesta.
És una torera.
Una torera.
Tu segueix bevent.
Ani.
Perdona'm per celebrar un dia tan important per a tu.
Vaig a veure les rebaixes.
Les copes de vidre no poden sortir de la boutique.
No em matis, però en part té raó.
Vull dir… Tu ets més sexi que per anar així.
Em caso a la capital de la pompa i l'elegància.
No vull avergonyir en Luke amb un vestit de lluentons.
Avergonyir en Luke? Hòstia, Ani.
Nell, queden cinc setmanes.
Per què em dius ara que aquest vestit no?
Tampoc et dic que no, si estàs preciosa.
Mare meva, tranquil·la.
Això impossible
ara que tenim a la reina cursi aquí.
Tracti bé la mare.
Et queda bé aquesta roba.
Dissimula més que altra la part central.
És el director, l'Aaron.
Que deixi un missatge.
Però no li havies dit que no? Per què truca?
Exacte,
però li vaig preguntar que, si canviava d'opinió,
quan hauria d'estar preparada.
Hòstia puta.
- Ani. - Però "hòstia" en sentit bo?
Vols demostrar que en Dean és un hipòcrita malparit.
És una hòstia boníssima.
De les millors.
No ho sé pas. No estic preparada.
Au va, què més et cal?
En Dean fa discursos al Congrés que es fan virals
i jo escric sobre donar plaer a penis sense circumcidar.
Són més sensibles que els que no tenen prepuci,
segons els experts.
Ningú em va creure llavors perquè no era ningú.
Si ho faig, em cal ser a prova de bales.
He de poder dir que treballo a The New York Times,
que visc en un edifici amb porter a Tribeca
i que em dic Ani Harrison
perquè m'he casat amb un capità de lacrosse.
I pobre de qui cregui que vaig fer el que diu en Dean
mentre m'asseco una llàgrima justament amb aquesta mà.
En tens quatre de cinc.
Tampoc ho necessites perquè et creguin.
Tu no,
però jo sí.
Jo sí.
Mare meva, quins aires tenen aquí.
Que ets venedora, eh?
- Surto a fer una trucada. - Entesos.
- Pot sortir. - Ah, gràcies.
Amb l'anell t'ho permeten tot.
Hola, m'alegro que truquessis.
No em va agradar deixar les coses així.
Gravarem a l'escola la segona setmana de setembre.
Estem enllestint el calendari. Ja ens dius.
- Moníssim. - Truca'm quan puguis.
Perdona. Ets clavada a la meva filla.
La gent sempre em confon amb algú.
Ja que ets aquí…
Aquesta.
Tens bon gust.
Hola, Aaron?
M'allotjo al Ritz Carlton quan hi vaig.
Perfecte.
EN MENYS DE 30 DIES AQUEST OGRE ESPANTÓS SERÀ EL MEU MARIT
NO ET CASIS AMB AQUESTA MALA PUTA PSICÒPATA
FELIÇ ANIVERSARI AL MEU NEBOT LIAM ROSS, QUE N'HAURIA FET 32
Vinga, va!
Xupitos!
Vinga!
Visca!
Aquest per a mi també.
- Vinga, som-hi. - Hilary.
- Hilary, ta mare. - Merda, ma mare és aquí!
- Tif, vens? - No te la pots endur.
Ho sento, no te la ports endur.
Tif!
No em deixa marxar.
Finny, beu! Au, va!
Vinga. És casa meva, poso jo les normes.
Ani?
ELIMINAR PUBLICACIÓ
Maleïda direcció.
Ara resulta que no podem dir "teta", però "pit" sí.
Entesos.
Però a tu tant et fa, perquè ja no hi treballes, aquí.
Marxem a The New York Times.
Visca, hòstia!
Gràcies.
Hola, teníem reserva per a quatre a nom de Harrison.
A les vuit en punt.
- Ei. - Hola.
Hola.
- Estàs contenta. - Tinc una bona notícia.
Ja ha arribat una persona.
Després t'ho explico, doncs.
Aquí té. Moltes gràcies.
És ella, l'esposa.
Entesos.
Whitney.
- Hola. - M'alegro de veure't.
L'Andrew ve una mica tard.
- L'Ani, la meva promesa. - Hola.
- Encantada. - Igualment.
Perdoneu, però he estat tancada a casa amb un nadó de setze mesos.
De setze mesos?
Estàs espectacular.
Tinc un do amb les esposes.
Tens fotos?
No costa gens.
Les has de fer sentir les úniques mares del món.
Ves passant.
Les dones que t'ensenyen més d'una foto del nadó
van directes a l'infern.
Ai, mira, quina coseta.
- Amor, mira. - És mono. Una cervesa.
És el teu marit?
Que jo sàpiga, sí.
Perdoneu, el trànsit avui era impossible.
- Ja el tenim aquí. - Luke.
- Com va? - Què hi ha?
- Reina. - Hola.
Ella és l'Ani.
Encantat. Andrew.
Senyor Larson, soc jo.
La TifAni.
TifAni?
"Senyor Larson"? Va ser professor teu?
TifAni.
- No t'havia reconegut. És com si… - Com si res no hagués passat.
Si m'acompanyen…
Un momentet. T'has canviat el nom o…?
No, és la TifAni, de quan vaig marxar de Brentley.
Ostres.
- Sento molt… - Ai, no.
- Bé, tot plegat. - No passa res.
- El que et va passar… - Tranquil·la, ho entenc.
Luke, fes-la callar.
Ho sento molt, de debò.
Bé, si serveix de consol,
gràcies a tu el meu marit ara es dedica als productes derivats.
La TifAni era la millor escriptora de la classe.
Ara és redactora a The Women's Bible.
- The Women's Bible? - Sí.
- Enhorabona. - Gràcies.
Jo l'havia d'amagar de ma mare quan era jove.
"El passat no mor mai. Ni tan sols és passat."
Un brindis per Confuci.
Era Faulkner.
- Salut.
Salut.
Ani, explica'ns,
què penses del director del documental?
- Hi col·laboraràs? - T'han convençut?
Espero que tu també.
Sí.
S'hagués hagut de fer fa molt.
Sort que em van bé els dies.
Potser ens mudem a Londres després de casar-nos.
- A Londres? - Sí.
Volen que dirigeixi la divisió europea de l'empresa.
- Felicitats, Luke. - Gràcies.
- Quina emoció. - No està tot clar.
Podràs escriure a la revista des d'allà?
De fet, m'acaben de comunicar que m'han acceptat
al títol d'Arts de Goldsmith
a la universitat de Londres.
Com a professora, no?
Prou, senyor Larson.
A vegades sento que soc una nina mecànica.
Dona'm corda i et diré just el que vols sentir.
Tot i que hagués pogut,
el senyor Larson mai em va fer sentir vergonya.
Hola.
Aquells dos han anat a buscar un taxi.
- Et puc explicar una cosa? - Endavant.
M'han ofert un lloc a The New York Times Magazine.
Bravo!
Jo no hi tinc res a veure, però em fas sentir orgullós.
Gràcies.
I què passa amb Londres i el títol d'Arts?
Ja ho veurem.
Tif, sé el que sol passar amb aquestes coses.
No cedeixis.
- M'alegro que facis el documental. - S'ha de trobar l'equilibri.
En Luke no confia en el director.
Llavors, cedeixes?
Puc dir-te cabró ara ja?
Hauries de poder fer el que vulguis.
Molt bé.
M'ha agradat veure't.
Hi ha l'aire condicionat?
S'hauria de començar a notar.
Allò de Londres ho has dit de debò?
A vegades sento que soc una casella que has de marcar
perquè sembli que la vida et va bé.
No soc un cabró que no respecta la teva feina
perquè no cobris tant com jo.
Ho saps, oi?
Tens molt de talent i ets molt creativa
i això m'encanta de tu.
Per això vull anar a Londres.
On ets ara estàs limitada i ets massa bona.
L'únic que he fet aquests nou anys ha estat escriure
sobre 15.000 maneres de tocar un penis.
Mai m'haurien ofert la feina d'avui
si la LoLo no m'hi hagués col·locat.
Te l'han ofert?
Sí.
Què t'han dit?
És això?
- Sí. - No t'apugen el sou ni un 10 %.
No hi vull anar pel sou.
Sembla que no et valorin gens.
No és personal, la premsa ja no fa tants diners.
Precisament.
Ves a Londres, treu-te el títol. Escriu un llibre.
I serà teu i els guanys també.
No prefereixes que et coneguin pel que crees
que per l'incident de fa tants anys?
No.
Vull que se'm recordi pel que em va passar de debò.
Vull que se m'exoneri. No deixo de pensar-hi.
Sé que has meditat si participar al documental
i no dic que no ho hagis de fer,
però en Dean ha convertit la desgràcia que li va passar
en una bona causa. Això inspira el respecte de la gent.
Ja saps què vull dir.
Sí.
Una redactora sexual contra l'heroi de la regulació d'armes.
És clar, i tant!
Si hi hagués la manera que jo tractés temes més importants,
d'influència i reconeixement mundial,
llavors potser i només potser
la gent m'apreciaria tant com a en Dean.
Tant de bo hi hagués la manera de treballar en un lloc així.
No es pot parlar amb tu quan estàs tan enfadada.
Hi fa molta calor, aquí!
L'últim tram el faig a peu.
Segueixi conduint, si us plau.
Collons, Peyton.
Encara estàs fotent-li? Què coi…?
Surt d'aquí, Liam.
Ja quedarem, d'acord?
Però què collons…?
Mare meva, quina vergonya.
- Va, algú que hi vagi. - És cosa teva, tio.
- Està fatal. - Peyton.
Hòstia puta.
Collons.
Ocupa't de la teva nòvia, Liam.
Ei.
Ei. Tranquil·la, no passa res.
- Hola. Dean, em pots donar aigua? - Hauries…
Hauries de descansar.
Però és que tinc molta set.
Dean!
Para!
Espera! Para!
Para! Espera.
Dean, para, un moment, si us plau.
Para! Espera!
Si us plau!
Si us plau! Para!
Collons!
Malparida.
Finny!
Merda.
Finny.
Puta boja! Surt d'aquí!
Fa molta calor! Càgon tot!
Què collons fas? Puta boja! Baixa!
- Treu-la d'aquí! - Surt!
No em toquis, collons!
Ves a la merda!
Que no em toquis, hòstia!
Estàs com una cabra.
Perdoni.
Com s'arriba a l'escola Brentley?
TifAni?
Tranquil·la.
Tranquil·la, què ha passat?
Què ha passat?
TifAni, què ha passat?
Endavant.
T'anirà gran, però està neta.
Va, i ara, si us plau,
em deixes dur-te a l'hospital?
- He de trucar a ta mare. - No.
Escolta, no pots quedar-te aquí.
No seria…
Podria tenir molts problemes.
Gràcies.
En Dean vol veure't.
Ni de conya.
- Escolta'm. - No.
Està disposat a desdir-se que tu hi estaves implicada.
T'exonerarà, Ani.
Vol seure amb tu davant de la càmera i disculpar-se.
Detesto aquesta veu tan suau que tens.
Perdona.
Què…?
Per què?
Potser perquè tens part de raó?
Per l'amor de Déu, acaba amb aquesta agonia.
Serà per la violació en grup.
Apa. Ja ho he dit. No puc fer-me enrere.
He trobat informació que indica
que es va dir que hi vas participar.
Ho sento molt, Ani. Em repugna.
Ja. El trofeu de participació se'l van endur altres.
TifAni… Vull dir, Ani,
si vols fer-ho,
només cal afegir un dia més de gravació.
M'asseguraré que no us trobeu fins que me'n donis permís.
Tu manes.
Quin sentit té esforçar-te per lluitar si no lluitaràs?
D'acord.
Tu t'has de sentir segura i còmoda.
No volem provocar-te un nou trauma.
Vols un advocat de víctimes?
T'hauria d'haver preguntat si preferies "supervivent" o "víctima".
És una qüestió important, ara.
Supervivent? Ecs.
Víctima, llavors?
Sí.
Víctima.
És aquest.
Té menys sabor a roure. No m'agrada el roure.
Si us plau, mai em vaig preguntar si era adoptada.
Sabíeu que bruschetta es diu "brusqueta" i no "brusxeta"?
M'ho va dir la TifAni, que va viure a Roma amb la Nell.
Sigues simpàtica.
Segur que va ser una experiència fantàstica.
M'encanta Itàlia.
I està a prop de Londres en avió.
No me n'has dit res. Ja us heu decidit sobre això?
No, encara no hem decidit res.
Disculpeu, ho vaig entendre malament.
Torno de seguida.
Fins ara.
Que bé, fer això. Salut.
Tot seguit en parlarem amb en Dean Barton.
Cada dia que passa sense que el Congrés implementi
la revisió universal d'antecedents
és un dia més en què un estudiant arrisca la vida
per poder rebre formació.
TifAni?
És una negligència.
Què fas?
- Hem de fer més. - Veure com estàs.
Per què?
Bambina del meu cor.
Haver de veure en Dean em posa histèrica.
És clar.
I si quan el vegi en cadira de rodes se'm passa la ràbia?
No vull que em faci pena.
És més senzill odiar-lo i prou.
Proposo sortir i emborratxar-nos al bar de sempre.
Vinga, revelaràs l'escòria que és en Dean Barton.
Quin regal se t'ha de fer?
On és la futura núvia?
Per l'amor de Déu, no sé com sobreviuré.
Aquí la tenim. Per fi.
Hola, reina.
La Hallsy és la decrèpita tieta d'en Luke,
qui se n'ha anat al llit amb més de vint jugadors de tennis.
Per què ja no agrada el gust de roure?
T'he guardat un chardonnay per a tu.
L'únic de bo que surt de Califòrnia.
Fes-me un altre favor: no m'asseguis amb els Gilmartin.
- Què has fet? - No he fet res.
Són uns ploramiques pel camp nou.
- No us ho prengueu malament. - Els deu molestar.
Posaran topalls insonoritzants.
A quin tipus de camp li cal això?
A un camp de tir, Dinah.
Està bé que gaudeixin de disparar amb responsabilitat.
Com a dona, em sento més poderosa amb una arma
que quan em queixo per qualsevol cosa.
Vaig cap a dins. Algú vol aigua?
Jo, sí. Sense gel.
Tranquil·la, no t'asseuré amb els Gilmartin,
sinó a la 12,
amb la resta de maduretes empaitajoves.
- TifAni. - Mare meva.
Ai, no.
Merda.
Està…
Està esgotada.
Ha sigut una setmana dura.
Ani!
Para!
Ani.
Càgon dena!
Ani!
Para!
Collons.
T'agrada la vida que duus?
Sí, m'he creat una molt bona vida jo sola.
Quant guanyes a l'any?
Què?
Quants diners guanyes a l'any?
80.000 dòlars.
A vegades més si edito una extensió de la marca.
Siguem generoses, direm 90.000 dòlars.
Quant t'ha costat el rellotge? Sé que és un Cartier.
No creus que és vulgar preguntar quant valen les coses?
Ja sé que penses que vaig malgastar la meva vida.
Però quan et gastes 1.500 dòlars al mes per fer exercici
i la hipoteca puja a 12.000 dòlars…
Els 90.000 que vaig poder estalviar de la pensió alimentaria
per poder quedar-me a casa i no pagar llar d'infants
van ser per a la teva educació,
gràcies a la qual vas poder conèixer un home com en Luke.
I m'estic esforçant no saps com
per dur-me bé amb els Harrison. I no és fàcil.
I ara això del documental?
- Què hi té a veure, això? - Tot!
Tot, TifAni, tot.
Perquè si tens vergonya de mi, i no m'ho neguis,
imagina't com serà quan se sàpiga què va passar.
Ells van tenir fills.
No van tenir una nena que es va desenvolupar abans
i a qui li encantava ser una imprudent.
No saben el que és això.
Vaig fer tot el que vaig poder per protegir-te.
De debò.
Per això hi havia tantes normes.
Però tu no volies fer-ne cas. Ho vas triar tu.
Tu mateixa.
Però…
Com a mínim a mi no m'hi relacionis.
Vaig fer el que hagués fet qualsevol mare.
De debò.
Ja ho veuràs un dia.
Veuràs com n'és, de difícil.
Entesos.
Tot i que si tractes així en Luke, potser no.
O no disposaràs de la pila de diners d'un altre
per seguir titllant-me de vulgar.
Si em disculpes…
TifAni.
Espera'm.
Perdona.
M'han preguntat què era una empaitajoves.
Sí.
- Amor. - Què?
Podem fer-ho suau?
Sí.
Molt bé.
Un moment.
No puc, surt de sobre meu.
Surt de sobre meu. Perdona, no puc…
Hòstia.
Potser no ho faig tot bé,
però quan intento ser respectuós sembla que no puguis suportar-ho.
Gràcies per dur-m'hi.
Hi ha un 30 % de possibilitats, però millor saber que no estàs prenyada.
No ho sabia.
Liam?
Vull que sàpigues que no volia enrotllar-me amb ningú més.
Tranqui, no passa res.
Però tinc la sensació…
Crec que em van violar.
Estàs pirada?
Has perdut la xaveta?
Però tu saps què és que et violin?
Per què m'ho dius, això?
Perdona, no em referia a tu.
- Finny! - Aquí la tenim.
Si jo tinc ressaca, tu n'has de tenir per força.
Apa, vinga, som-hi.
Senyora.
Ets una bèstia, FaNelli.
Vosaltres dues haureu d'espavilar.
- Ets un pringat. - Un pringat?
- La que va pringar vas ser tu. - Vas guanyar?
- Sí, dues vegades. - No em sona.
Si hagués perdut tant com tu, me n'hagués anat abans.
Au, va.
Luke?
"Rei, perquè tens un tall al llavi?"
"Perquè estic promès amb una pervertida sexual, mare."
TifAni, he explicat al director
el que va passar amb els tres nois.
Vols denunciar-ho, TifAni?
Com funciona? Què passa quan ho fas?
La policia interrogarà els nois.
Ho hauran de dir quan sol·licitin plaça a la universitat.
Si vols seguir per aquí,
has d'estar segura del que afirmes
i pot ser difícil de precisar amb tant d'alcohol pel mig.
Es poden haver confós les coses.
No hi va haver confusions, director Mayer.
Ella va dir que no.
És veritat? Vas dir que no?
No ho sé.
Jo no volia.
Vaig dir "au".
Deia "au" tota l'estona.
Recordo que vaig cridar-li a en Dean.
Vaig voler apartar en Liam,
però deuria pensar que l'acariciava, perquè em va fer un petó.
Ell també havia begut molt.
- Què fa? - Trucar a la teva mare.
Legalment, no puc parlar amb la policia sobre un menor
sense informar-ne al tutor.
Pari.
No.
M'ho he repensat.
Han fet fora el senyor Larson.
Per deixar-nos marxar.
És el cap de turc. En Dean és intocable.
Passa.
Escolta!
Era del seu pare.
Tenir més punts per a Columbia i fugir d'aquest infern
és l'únic que em va deixar.
- En vols? - No.
No puc respirar.
Li ho hauríem d'explicar?
Explicar què?
- Arthur, no. - Au, va, som amics.
Fa dos anys, en Dean i en Peyton
van venir a una festa de graduació.
Tenien setze anys, bé, ja saps…
- Creia que volien ser simpàtics. - No ho volien.
Deien que volien compartir el porro.
I això mai ho expliques i semblo un imbècil per haver-hi anat.
Anar a on?
Al bosc, on en Peyton el va immobilitzar
i en Dean se li va cagar al pit.
Diuen que va menjar burrito a posta.
Ves a la merda, Arthur! Ets un cabró, tio.
I aquest se'n va anar a Suburban Square, va comprar fulles d'afaitar,
i es va tallar els canells.
Tot això és veritat?
Sí.
Òbviament no es va fer un mal irreparable.
Els seus pares el van enviar a pintar tot l'estiu.
Per què et comportes així? Sembla que estiguis enfadat amb ell.
- És que ho estic, collons. - Per què?
No va fer res després.
Hi ha d'haver un crim o una guerra biològica.
Va voler que s'oblidés.
I ara, que ha tornat a passar,
tu has optat
per deixar-los via lliure i que ho continuïn fent.
No vull que ho sàpiga ma mare.
M'odiaria.
Au, va, ho pensa tothom, això.
A mi m'han expulsat i ma mare encara m'adora.
No. No saps com és ma mare.
La veritat és que no.
Quin tipus de mare no te les tapa amb un jersei?
Amor, mira això!
Ostres, un altre jersei.
T'agrada pel primer ball?
- Oi? - No.
- Si vam dir que sí. - No vaig dir que sí.
- Que sí. - Què fas?
Ja n'havíem parlat. Ostres!
Ai, si us plau. Què més tens?
Aquí tens la llista.
- Per la festa del casament. - Bé.
No la posis.
- No? - No la posis.
Ni en broma la vull.
- No t'agrada? - No, si…
Sí que m'agrada, però el tio és un pedòfil.
- Et pot agradar la cançó. - M'agrada.
Però què no entens?
No té sentit el que dius.
- Treu-la. - No.
Treu la cançó.
Luke, treu la puta cançó!
Entesos.
Estàs contenta?
ESCÒRIA PORCA
Les meves persones preferides.
Sap el director com vas gaudir?
Que macos. Que adorables.
Carai, sí que tens un cul gros.
Gràcies, faig esquats.
Para. Anem-nos-en.
- Ostres. - Que mono que ets.
Pega'm. Ningú t'ho impedirà, t'ho deixen fer tot.
Fot-li fort!
És culpa teva!
Hòstia puta.
- Dean, toca el dos ara mateix. - Va.
Ai, collons.
- Va, marxem. - Què ha passat?
No sabies que era ella. No pots demanar perdó?
Com vas fer tu? I ara tot va com la seda, no?
Millor això que que t'expulsin.
Creus que entraràs a Columbia ara?
Mira, xata, baixa el to.
Que jo només defensava una amiga.
Ja ho sé.
Gràcies.
No vull que m'ho agraeixis,
vull que actuïs com si et quedés un xic de dignitat.
Una engruna microscòpica.
Com a mínim això encara ho tens, no?
No t'enfadis. No t'he demanat res.
Hauries d'enfadar-te amb tu mateixa.
Podies acabar amb ell i no ho vas fer,
perquè estàs desesperada per redimir-te.
- Ets un estúpid. - Sí, home, l'estúpid soc jo.
No acabaré amb en Dean. El món no funciona així.
Li vas demanar perdó a en Liam, hòstia.
Li vas demanar perdó al teu violador.
És que com pots tenir la consciència tranquil·la?
Que et bombin.
TifAni, espera.
TifAni, no marxis.
Té. Ets un pringat de merda.
Amor, et volia desitjar molta sort per avui.
Sé que estàs nerviosa, però tot anirà bé.
Et mereixes posar-hi punt final.
T'estimo. Adeu.
Ani, estàs a punt?
Just aquí.
Si necessites res, digues-m'ho.
Càmera?
Acció.
Molt bé. Ani, estàs a punt?
Pots explicar-nos com vas viure aquell dia tràgic?
Quan vulguis.
Sempre he pensat que des de darrere és com veus algú més vulnerable.
Perquè pots analitzar-ne tots els porus, els cabells…
La persona sembla indefensa.
Em feia gràcia
que en Dean tingués pèls rossos a la nuca
quan era morè i tosc, i llavors, va saltar.
Tif!
Va!
Olivia!
Va!
Corre!
Duia una arma. L'he vist.
- D'acord. - Qui té mòbil?
Un mòbil? Sí.
No tinc cobertura!
Et va fer pena, allò.
Fes cara de pena.
No s'ho mereixia.
Els testimonis afirmen que en Ben va dir…
Hola, Tif.
Com si tinguéssiu un lligam.
És cert?
Sí.
Quin lligam era?
Que jo també volia venjar-me.
Que ell també era una víctima.
Hola, Peyton.
Vols anar al bosc?
- I ens en fumem un, tio. - Ben.
Ben, sento moltíssim…
Ben?
Ben!
Com us vau sentir quan va marxar?
Una mena d'alleujament col·lectiu?
Tots ens vam unir en aquell moment,
perquè sabíem que havíem d'ajudar en Peyton.
Mare meva.
- Escolta. - No.
Com ha passat això?
Hem de sortir d'aquí.
De què coi et servirà?
Hem de sortir d'aquí.
- A dalt o a baix? - A dalt hi ha habitacions.
Haurà anat a dalt?
Anem a baix.
- Tira, tira, tira! - Corre!
Espavila, va!
No vas aguantar la porta per en Liam.
Vull que puguis explicar per què.
Perquè no volia arriscar la vida per qui m'havia violat.
No vaig ser prou valenta.
Mare meva. Dean!
Dean.
Senyoretes.
Si sou aquí.
Arthur.
Beth, surt d'aquí, que em caus bé.
Tu, nena cagada de por.
Saps que també ho vols.
Tan dolent és que fos així?
Si us plau.
L'expressió que tenia… Estava confós.
Com si m'hagués equivocat de persona.
Encara ara veig la seva cara cada cop que agafo un ganivet.
Mare meva, Ani.
Moltes gràcies.
Tot anirà bé.
Has sigut molt valenta, TifAni.
No ho diguis, això.
No em puc creure que hagi vingut. Quina vergonya.
T'ho pots creure?
No sabia que al funeral estaria al punt de mira de tothom.
La versió d'en Dean no encaixava amb la meva.
I quina era la versió d'en Dean?
Que no havia volgut ser el meu nòvio
després d'haver-me'l tirat a ell i a dos amics.
Que m'havia deixat.
Com que la TifAni ha tingut relacions amb més d'un d'aquests nois…
Que m'havia venjat ajudant en Ben i l'Arthur a planificar-ho.
Que no hi havia pitjor ràbia que la d'una dona menystinguda.
Les acompanyo al cotxe.
Beth?
I que com a colofó, els tres ens suïcidaríem.
Però que només en Ben ho va fer.
En Dean no tornaria a caminar.
Qui anava a dir que mentia?
És cert?
No sabia que l'Arthur volia fer…
Això no, allò dels nois!
Jo no volia.
- Anava beguda. És mentida. - Mare meva, TifAni.
Per això et dic que no beguis!
Trucaré un advocat tan bon punt arribem a casa.
Mare meva, però què dirà la gent?
No et van acusar de còmplice. Però això que dius que et van fer…
Per què no vas denunciar-los?
Vaig pensar que no valia la pena.
Mama.
- Mama… - No, TifAni.
No.
Em fas fàstic.
Ho sento.
No he criat la meva filla així.
Vas tenir sort que la teva mare et recolzés.
No a tothom li passa.
Sí.
Vaig tenir molta sort.
Soc la més afortunada del món.
T'hagués agradat que hagués fet més?
M'hagués agradat que no em mirés com si fos un mocador fet servir.
Vols respondre o passem a la següent?
- Aaron, hòstia. - Ei, Finny.
No hauria de ser aquí.
- Fora. - Espera.
Finny, cinc minuts, si us plau.
Què hi fas, aquí? No vam quedar així.
Ani, espera, no marxis. Ha de ser ell qui marxi.
- Finny. - No. Tranquil.
- Ani. - Si us plau.
Ani, espera.
No permetis que en Dean et faci fora.
Pensa en les dones que ajudaràs explicant-ho.
També les defenses a elles.
Les dones se'n sortiran.
Ma mare va insistir que em quedés a Brentley.
Van ser dos anys solitaris.
Els meus companys i jo havíem sobreviscut a un succés
que poca gent entenia.
Es recolzaven els uns als altres.
Però jo no tenia ningú.
L'últim any vam fer un viatge a Nova York
on vaig viure certa… experiència.
No em cal impressionar-lo.
Llavors saps quan arribaran les mostres?
- Estàs bé? - Perdó.
No, han d'arribar abans de divendres.
Sí, divendres. No ho vas programar?
No havia vist mai una dona com ella.
Una dona que amenaçava per telèfon,
que es podia comprar coses cares,
que s'obria camí per Nova York perquè semblava
que havia de ser a llocs més importants que la resta.
Vaig decidir que havia de ser com ella.
I llavors ningú no em tornaria a fer mal.
Sí, home!
- Qui en vol una altra? - Sí, jo una.
Una, dues, tres, quatre més?
- Sí, gràcies. - Ara us les porto.
Veus? T'ho he dit!
- Has tornat. - Visca!
Sí.
Me n'he anat.
S'ha acabat.
És que…
No m'he sentit bé.
M'estic plantejant escriure alguna coseta.
Així ho explico.
Molt bona idea.
Vols una copa?
Martini, sol, amb tres olives i sense vermut.
- Vodka i olives, de seguida. - Bé.
Gràcies pel servei prestat.
No t'enfadis, però crec que em mudo a Londres.
"Creus"?
Doncs que sàpigues que m'enfado, ja t'ho faràs.
Què portes?
He escrit una cosa.
Creus que The Times ho voldrà?
Saps què m'hagués agradat saber fa 38 anys?
Que és més fàcil estar enfadada amb el tio i prou.
El meu nòvio de l'institut…
es posava molt creatiu.
Ho sento, LoLo.
No passa res, no cal fer un drama.
Els nois aquests es poden podrir sota terra,
però a la gent que t'estima,
que t'ha fallat tant,
no els protegeixis amb vaguetats i imprecisions.
Llavors potser té cara i ulls.
Però per ara, et seré franca:
una aproximació a la veritat
no l'acceptaran a The New York Times.
Així que va, tornar-ho a provar.
Escriu com si no s'ho acabés llegint ningú.
Ni en Luke, ni la teva família política ni els teus pares.
Així és com s'escriu una peça que val la pena.
Ningú no t'obliga a escriure-la.
Ves a Londres, viu la vida amb en Luke.
Però decideix-te.
Decideix-te.
Això intento.
T'ho posaré ben fàcil:
digues què és el que vols
i no què vol la resta
i després vas i ho fas.
- Com diguis a algú que t'he dit… - No.
…que fa 38 anys que vaig ser adolescent,
et perseguiré i et faré menjar carbohidrats.
Aquell dia havia de prendre una decisió.
Podia culpar el món de la meva desgràcia
o podia aprofitar l'oportunitat.
Cada repte, cada pena, cada tragèdia que ens passa a la vida
ofereix l'oportunitat de fer alguna cosa diferent,
de fer un bon gest.
Has vist com n'és, d'inspirador?
No puc parar atenció.
…ningú us podrà arrabassar aquesta oportunitat.
Puc admetre que vaig mentir sobre la teva implicació en el tiroteig.
Era jove, tenia por i estava confós.
La gent ho entendrà.
Però no sé com dimonis explicar el que va passar entre nosaltres.
Tinc dona…
Tres, dos…
…i filles.
Clavat.
I tot això les destrossaria.
Però amb mi tot s'hi valia, no?
Volia anticipar-me.
Em feia por que expliquessis a la policia allò d'aquella nit.
A més, a mi m'havia tocat això i a tu no.
Et tenia molta ràbia.
Saps què em diferencia d'algú com tu, Dean?
O d'algú com l'Arthur?
Perquè jo també sentia ràbia, tanta que ni t'ho creuries.
Però la meva és com el monòxid de carbó.
És inodora, insípida, incolora i summament tòxica,
però només per a mi.
Jo no vesso la meva ràbia en ningú més que no sigui jo, hòstia.
No volia que passés el que va passar.
Estava borratxo, m'entens?
Ni entenia que allò era el que estava fent.
Encara que jo plorés?
Encara que et supliqués que paressis,
que esperessis, com si ho poguéssim parlar?
Saps? Cada cop que començo a sentir-me una mica millor,
recordo que vaig suplicar…
i la millora s'esfuma.
Si expliques allò d'aquella nit, ho negaré tot.
I encara faré més èmfasi en què vas col·laborar amb ells dos.
I hi ha molta gent que em creurà.
De debò m'estàs amenaçant?
T'estic oferint un tracte.
Entesos?
Tu no parles del que va passar aquella nit
i jo dic que no hi vas tenir res a veure.
Apa, ja està.
Sé que era un autèntic imbècil,
però m'esforço cada dia per compensar-ho.
Això no compta per a res?
Gràcies.
Jo també vaig ser una víctima.
Però ningú m'ha tractat mai com a tal.
Així que para amb aquesta comèdia.
Saps quantes vegades a la vida he dit "violar"?
Ja, a mi tampoc m'agrada la paraula, em repugna.
Em pregunto si tu l'has dit.
Ni un cop?
Segurament no.
Doncs em quedaré veient com et retorces mentre la inclous al teu vocabulari.
Entesos.
D'acord.
Tu guanyes.
Et…
Et vaig violar.
Va bé?
És un honor conèixer-lo.
Moltes gràcies. És una gran inspiració.
Doncs em quedaré veient com et retorces mentre la inclous al teu vocabulari.
Entesos.
Tu guanyes.
Et…
Et vaig violar.
T'ajudo?
Adeu-siau, TifAni FaNelli.
Benvinguda, Ani Harrison.
Aquest és el teu lloc.
Creu-t'ho.
Disculpa'm un moment.
Sí, i tant.
Molt bé.
Sí, gràcies.
Mare meva!
- Després parlem. - Sí, ves-hi.
Ei.
Podem parlar?
Es publicarà a The New York Times?
Sí.
I no m'ho has explicat?
Ho sento.
És que no ho entenc. Sempre…
Sempre he pensat que ho havies superat, tot això.
I t'admirava, creia que eres molt forta.
Tan forta que he intentat evitar tot el dolor.
Fins que no l'afronti, soc una farsant.
Sí, però no ho pots fer en privat?
Has d'explicar tots els detalls al món sencer?
Aquells tios es dedicaven a burlar-se del meu pèl púbic.
Es burlaven dels sons que feia.
- Sí, els detalls són importants. - Són morts.
I un va en cadira de rodes. No ho han pagat car?
- Car? - La van espifiar. Tens raó.
No. Espifiar-la és quan agafes el cotxe dels pares sense permís
i el ratlles.
Espifiar-la no és res comparat amb el que em van fer!
És el sopar d'abans del casament, hòstia.
Per què n'estem parlant ara?
Abans eres molt diferent, divertida.
- Divertida? - Sí, divertida.
Ens divertíem molt. Ho trobo a faltar.
No sé si soc divertida.
Ja no sé què soc jo
i què em vaig inventar per agradar als altres.
I no saps com n'estava, d'orgullosa.
Em creia un camaleó i més llesta que ningú.
Tan llesta que no sé res de mi mateixa.
Jo no ho crec, això.
Podem tornar a ser com abans.
T'estimo i m'estimes. Podem solucionar-ho.
No.
Recordes quan vas dir que et senties com una casella
que jo volia marcar?
T'estimo, sí.
Però t'he estat utilitzant.
Estic ressentida amb tu.
No és just.
No ets tu qui em va fer mal, però ho pago amb tu.
- Mai t'ho he notat. - Perquè soc una nina mecànica.
Dona'm corda i et diré just el que esperes sentir.
Ho he negat una vegada i una altra.
M'he dit que estic bé.
Que no em fa mal.
I se m'ha acumulat la ràbia a dins.
Hauria d'haver-hi fet front abans.
Però crec que ho he de fer ara
sense preocupar-me per què pensaràs tu o qualsevol altre.
De veritat em fas això ara?
Com em va dir la LoLo,
una aproximació a la veritat no està a l'altura.
Això tenia jo amb en Luke.
Detesto haver-li fet mal,
però aquest és el meu lloc.
Això és el que sempre he volgut.
Mentiria si digués que no pateixo
cert síndrome del membre fantasma.
Però les coses potser em van millor sense ell.
"Si heu de llegir una article,
llegiu l'article d'Ani FaNelli de New York Times Magazine.
L'he enviat a totes les dones que conec, feu-ho!"
En Dean Barton està fotut!
Mare meva.
- Aixeca't. - Sí.
Et faràs viral!
- Ai, mare. - Tens suc de taronja?
Sí, però ara només del barat.
És escriptora i graciosa.
JO TAMBÉ VAIG SER UNA VÍCTIMA
Mira!
- Mira això! - Estàs espectacular.
Estic tan orgullosa de tu…
Acabo de llegir el teu article i m'ha deixat molt tocada.
Gràcies per alçar la veu.
De part d'algú que creu que ningú l'hauria escoltat.
He plorat llegint la teva peça.
Gràcies per compartir-ho amb el món.
A mi també em va agredir un tio que era amic meu.
La teva història em dona esperances d'un dia poder explicar la meva.
Em van violar quan estava inconscient.
El que deies sobre com et vas despertar
em va afectar molt.
No ho he explicat mai,
ni tan sols al meu marit.
LA SAVIESA I EL CONEIXEMENT SÓN L'ESTABILITAT DEL VOSTRE TEMPS
Quan vaig posar-me a escriure, pretenia vindicar la meva reputació,
i potser fotre la gent que em va fer mal.
Però ara ha arribat molt més lluny.
- M'ha transcendit. - Ani, benvinguda.
Moltes gràcies.
He llegit la teva peça…
Demostra la importància de parlar amb llibertat
per molt que et vulguin fer callar.
Així podem ser les dones que hauríem admirat de petites.
M'escriuen dones que mai ho han explicat,
dones que han carregat aquest pes horrible,
soles, durant 38 anys.
Espero que ningú ho hagi de tornar a fer.
Espero que tothom expliqui la seva història,
que parli del que li ha passat,
i que sàpiga que no s'ha d'avergonyir de res.
Magnífic.
Gràcies per haver vingut.
- De res. - Ets molt inspiradora.
Gràcies.
Ets la TifAni FaNelli, oi?
Sí.
Em dic Sarah Gardener. Escric a Bloomberg.
Molt bé.
He tractat el control de les armes,
i he seguit la carrera d'en Dean Barton.
Ha ajudat molta gent.
Gaudeix dels teus quinze minuts de fama.
Un plaer.
Igualment.
Perdona, disculpa'm.
Voldria seguir en contacte, però he oblidat com et deies.
- Sarah… - No passa res.
Et recordaré com la dona a qui vaig dir que se n'anés a la merda.
Has de millorar la frase, FaNelli, però que tranquil·la t'has quedat, hòstia.
NETFLIX PRESENTA
SI TU O ALGÚ QUE CONEIXES HA PATIT VIOLÈNCIA SEXUAL
O TÉ PROBLEMES DE SALUT MENTAL
POTS TROBAR INFORMACIÓ I RECURSOS A: WANNATALKABOUTIT.COM
Subtítols: Cristina Riera Carro