Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫כבר 2015,‬
‫ואנשים עדיין מתנהגים כאילו חתונה‬ ‫היא איזה הישג עילאי בשביל נשים.‬
‫זאת מלכודת שלא נפלתי לתוכה.‬
‫…אנשים מעדיפים להרגיש‬ ‫שהם ממש מחזיקים סכין ביד.‬
‫קפצתי ראש לתוכה.‬
‫רוב השפים המקצועיים מעדיפים…‬
‫כלי אוכל בדרך כלל לא מרגשים אותי,‬
‫אבל אני מתחתנת בעוד שישה שבועות,‬
‫אז הנה אנחנו.‬
‫זה אומר שהיא חדה יותר?‬ ‫-חדה בקטע מפחיד.‬
‫והיא גם לא זולה. אבל זאת הסכין העדיפה.‬
‫טוב, בייבי…‬
‫אסור שנתחיל את חיינו‬ ‫כזוג נשוי עם סכין נחותה.‬
‫אז כדאי לבחור סכין שנוחה לכם ביד.‬
‫מה דעתך על ה״זווילינג״?‬
‫צאי מזה, פסיכית.‬
‫היא כבדה יותר.‬
‫יש לה את הטאץ׳.‬
‫לא…‬
‫בתור אישה קטנת קומה,‬
‫תסתדרי יותר עם ה״מיאבי״.‬
‫שש שנים לא אכלתי ארוחת צהריים‬
‫כדי שהג׳וקר הזה יקרא לי ״קטנת קומה״.‬
‫״קטנת קומה״ זה כינוי‬ ‫לבחורות נמוכות ושמנות.‬
‫אני יודעת. פעם הייתי כזאת.‬
‫תסמסי לאימך.‬
‫שתדע שיש רשימת מתנות רשמית.‬ ‫-טוב.‬
‫לוק האריסון הרביעי‬ ‫שיחק לקרוס ברמה גבוהה בקולגייט,‬
‫עושה גלישת מצנח בננטאקט,‬ ‫ועושה סקי בווייל, כי אספן מלאה בנובורישים.‬
‫הוא קורא לי ״בייב״ בכוונות הטובות ביותר.‬
‫בואי, בייב.‬ ‫-כן.‬
‫לפיכך, זכותו מלידה לשאת לאישה‬ ‫חרק בלונדיני ממוצא נורווגי‬
‫עם שם לא ממוגדר כמו ״לנדרי״ או ״דבון״,‬
‫שמזהה את התרמית שלי מקילומטר.‬
‫היי, אולי נאכל פיצה?‬
‫מי את, ומה עשית לארוסתי?‬
‫אני לא בת אצולה, אבל…‬
‫יש לי משהו ששום קרן נאמנות לא יכולה לקנות:‬
‫את היתרון.‬
‫זה לא מצריך הרבה בעולמו של לוק.‬
‫לאהוב את העבודה שלך,‬ ‫לשנוא תינוקות, אפילו את החמודים,‬
‫להסתיר כמה סודות אפלים,‬
‫ולהיות אסירת תודה‬ ‫שלוק יודע את כולם ועדיין אוהב אותי.‬
‫אימא שלי שואלת אם ההזמנות נשלחו.‬
‫כן, ברגע שאאשר את הפונט.‬
‫ברגע שתאשרי את הפונט?‬ ‫-כן.‬
‫ברגע שאני תאשר את הפונט.‬
‫תודה.‬
‫היא אומרת שצריך לשלוח אותן‬ ‫שישה שבועות לפני המועד.‬
‫אנחנו כבר שישה שבועות לפני?‬ ‫-כן.‬
‫וואו, באמת שישה שבועות.‬
‫סיימתם?‬
‫אולי רק קופסה, בבקשה.‬
‫בסדר.‬
‫שירותים.‬ ‫-טוב.‬
‫מישהו פעם קרא לי ״חיה רעה״.‬
‫טעות אחת, וגם לוק יבחין בזה.‬
‫תוכלי לקחת את זה. תודה.‬
‫ג׳יזס, מה קרה?‬
‫המלצרית שפכה שתייה על כל הפיצה והשמלה שלי.‬
‫אוי לא.‬
‫יהיה בסדר, בייב.‬
‫טוב?‬
‫בואי, אעזור לך.‬
‫בייבי, אני אוהבת אותך.‬
‫אלוהים.‬
‫אני כזאת שבעה.‬ ‫-בקושי אכלת משהו.‬
‫טוב, אז אולי יש כמה סודות שאני לא מגלה לו,‬
‫אבל מעולם לא הרגשתי בטוחה כמו איתו.‬
‫כל הכבוד שאכלת פחמימות, בייב.‬
‫אני רוצה לראות את כולכם נוטפים זיעה!‬
‫אין דבר קשה כל כך‬ ‫שאי אפשר לעמוד בו עשר שניות נוספות.‬
‫תשע עשרה דקות?‬
‫יש אנשים שצריכים להגיע לעבודה.‬ ‫לא אני, אבל… אנשים.‬
‫אבל אסור לי לאחר היום.‬
‫אלוהים, את נפגשת עם במאי הדוקו היום?‬ ‫-כן.‬
‫טוב… את לא תאחרי במשמרת שלי.‬
‫נל ראת׳רפורד מטפחת אותי‬ ‫מאז השנה הראשונה בקולג׳.‬
‫אני יודעת שאת שונאת לנסוע בסאבוויי.‬ ‫-אלוהים, לא…‬
‫אני ממש שונאת את זה.‬
‫אני לצדך.‬
‫נל היא בלונדינית טבעית עם קרן נאמנות.‬
‫אני נתמכת סעד לשעבר שמתאמצת יותר מדי.‬
‫שתינו שונאות את העבר שלנו.‬
‫אימא שלך תבוא בסופ״ש, נכון?‬
‫אה… כן.‬
‫היא הלכה ל״טי־ג׳יי מקס״ שלוש פעמים‬ ‫בניסיון למצוא משהו ללבוש למדידה שלי‬
‫ב״סאקס השדרה החמישית״ בשדרה החמישית.‬
‫וואו. מה ההפך מ״אגדה״?‬
‫נראה לי שזה הכי מתאים לך.‬
‫מה? ״אונלי יו פרו״?‬
‫את היית בוחרת בזה?‬
‫טוב… אני לא מתחתנת‬ ‫לפני שתהיה לנו נשיאה ראשונה, אז…‬
‫אני מניחה שנדע בקרוב.‬
‫אני…‬
‫אני עדיין מפחדת שזאת טעות.‬
‫להתחתן?‬
‫לא.‬
‫ש״אונלי יו פרו״ זה פונט של שרמוטה‬ ‫שלא יודעת להעביר מלחייה ופלפלת ביחד.‬
‫אלוהים, אין כזה דבר ״פונט של שרמוטה״.‬
‫זה לא קיים.‬
‫אין לי אוויר.‬
‫אלוהים.‬
‫זה בסדר.‬
‫אלוהים…‬
‫זה נורמלי. בסדר? זה קורה כל הזמן.‬
‫חל עיכוב…‬
‫זה בסדר.‬ ‫-…בגלל עומס רכבות לפנינו.‬
‫תודה לכם על הסבלנות.‬
‫את בסדר?‬
‫הנה. רואה?‬
‫התחנה הבאה: רח׳ 34, הראלד סקוור.‬ ‫-ואנחנו בתנועה.‬
‫אלוהים…‬
‫אלינור ויטמן. הובאה מ״האטלנטיק״‬
‫כדי לשדרג את מגזין האופנה‬ ‫רווי הסקס שבו אני עובדת.‬
‫איך היה בסופ״ש?‬
‫אני מרגישה כאילו רצתי‬ ‫חצי מרתון ב״ויליאמס סונומה״.‬
‫ויליאמס סונומה?‬ ‫-כן.‬
‫את יודעת, כדאי לכם להירשם‬ ‫לכמה פריטים ב״סקאלי אנד סקאלי״.‬
‫המשפחה של לוק בטח תשתתף בזה.‬
‫מה זה בכלל ״סקאלי אנד סקאלי״?‬
‫אני באובססיה ל״סקאלי אנד סקאלי״.‬
‫גופי התאורה בחדר השינה שלי משם.‬
‫אלינור כותבת על נושאים כבדי משקל,‬
‫כמו פערי השכר בין גברים לנשים,‬ ‫או נשים באפגניסטן.‬
‫אני במדור אחר וחשוב לא פחות.‬
‫הקול שלך, מיס פאנלי…‬
‫הוא פשוט יחיד במינו.‬
‫כואבת לי הלסת אחרי שקראתי את זה.‬
‫- 60 דרכים להגמיר אותו -‬
‫זה מה שמוכר את המגזין שלנו.‬
‫מתברר שלענג גברים‬ ‫זה נושא בעל חשיבות גלובלית.‬
‫לפי מחקר חדש‬ ‫ב״ירחון בריאות הציבור האמריקאי״,‬
‫בשנה שעברה, 30% מנפגעות תקיפה מינית‬
‫נאלצו לשלם 940 דולר‬ ‫על בדיקות האונס של עצמן.‬
‫זאת משכורת שלמה.‬
‫נכון. אז חשבתי שהכותרת בשער תהיה‬ ‫״העלות האמיתית של תקיפה מינית״.‬
‫לוונדר. איכס.‬
‫אולי ״כשהאונס שלך עולה לך‬ ‫יותר משכר הדירה שלך״?‬
‫עם זה נגיע ל״טודיי שואו״.‬
‫מיס פאנלי, תני לי משהו זול ומטונף‬ ‫שישלם את החשבונות שלנו.‬
‫טוב.‬
‫בואי נראה. זול ומטונף…‬
‫טוב. לפי מחקר חדש ב״ירחון הקינסיולוגיה״,‬
‫נשימה דרך האף‬ ‫מסייעת לתפקוד ספורטיבי אופטימלי,‬
‫ומשמשת ספורטאים מובילים ברחבי העולם.‬
‫ובכן,‬
‫״למצוץ כמו ספורטאית אולימפית‬ ‫תוך חמישה שבועות:‬
‫״לנשום כמו אתלטית צמרת‬
‫״כדי להתמיד ולהעמיק יותר מהאקסית שלו.״‬
‫כשאני מודה על מזלי הטוב,‬ ‫אני סופרת אותך פעמיים.‬
‫טיוטה עד סוף השבוע?‬ ‫-כן.‬
‫תודה לכולם.‬
‫בואי איתי.‬
‫השם שלך יופיע ברשימת הכותבים‬ ‫של "מגזין הניו יורק טיימס".‬
‫מתחת לשם שלי, אבל זה עדיף‬ ‫על מעבד מזון בתור מתנה לחתונה.‬
‫אני ככה קרובה להיות אני האריסון,‬
‫עורכת בכירה ב"מגזין הניו יורק טיימס".‬
‫להיות מישהי שאנשים מכבדים.‬
‫ההימנעות מארוחת הצהריים מאפשרת לי‬ ‫להתנחל במשרד של אלינור במידת הצורך.‬
‫יום אחד גם לי יהיה משרד פינתי,‬
‫עם מיצג בלתי נסבל‬ ‫של פרסים יוקרתיים ופאליים.‬
‫עד אז, אני מעמידה פנים שאני חשובה.‬
‫האבן הייתה של סבתא של לוק.‬
‫סליחה, של ״ננה״ שלו.‬
‫הוא אמר לי שאני יכולה‬ ‫לשבץ אותה בטבעת יהלומים,‬
‫כמו שכולן עושות היום.‬
‫זו בדיוק הסיבה שלעולם לא אעשה את זה.‬
‫אני מתכוונת לשדר מסר ברור מאוד:‬
‫זה עבר בירושה.‬
‫לא רק שיש לנו כסף,‬
‫אנחנו באים מכסף.‬
‫נראה אתכם.‬
‫היי, אני. טוב לראות אותך שוב.‬
‫סליחה שגררתי אותך עד מרכז העיר.‬
‫קייטי, תודה רבה לך.‬
‫תזכירי לבנג׳מין שאני צריכה‬ ‫את האיור לכתבה על פערי השכר.‬
‫איזו כתבה?‬
‫הכתבה החכמה שהמצאתי הרגע‬ ‫כדי להישמע מרשימה.‬
‫תשאלי את פנלופי.‬
‫שב, בבקשה.‬
‫תודה שהקדשת מזמנך.‬
‫אמרת שהדוקו‬ ‫הוא לא הבחירה הנכונה כרגע, אני מבין,‬
‫אבל הייתה התפתחות משמעותית‬ ‫מאז שיחתנו האחרונה.‬
‫חברך ללימודים לשעבר, דין בארטון,‬ ‫הסכים להתראיין.‬
‫אל תאבדי את זה, פאנלי.‬
‫זה לא צריך להפתיע. יש לו ספר חדש לקדם.‬
‫בטח ראית אותו נואם מול הקונגרס הקיץ.‬
‫רק 200 פעם.‬
‫לא.‬
‫הוא הפציר בהם לשפר‬ ‫את בדיקות הרקע לרוכשי נשק בפנסילבניה.‬
‫הטבעת. תראי לו את הטבעת.‬
‫חוששתני…‬
‫שהייתי עסוקה הקיץ‬
‫בהכנות לחתונה,‬ ‫ובשת״פ של המגזין עם הקמפיין של הילארי.‬
‫אין לי מושג איך את מרגישה‬ ‫כשממשיכים לשאול אותך על זה, אחרי כל השנים.‬
‫שרדת את תקרית הירי‬ ‫הקטלנית ביותר בבי״ס פרטי,‬
‫והסיבה שזה ממשיך לעורר עניין כה רב‬
‫היא שיש המון שאלות שעדיין לא השבת עליהן.‬
‫אנשים רוצים לדעת‬ ‫אם היית גיבורה או שותפה לפשע.‬
‫לא היה לי שום קשר לזה.‬
‫למה דין אומר אחרת?‬ ‫-אני לא יודעת.‬
‫לא תרצי לספר את הצד שלך?‬
‫מיס פאנלי. מרגישה בבית, אני רואה.‬
‫תני לי 5-3 הפניות לכתבה על גמירה ביחד‬ ‫עד שאחזור מהפסקת הצהריים.‬
‫לולו וינסנט, עורכת ראשית, ״תנ״ך האישה״.‬
‫ארון ויקרשם, קולנוען עצמאי.‬
‫ראיתי את הסרט הקצר שלך‬ ‫בפסטיבל טורונטו לפני כמה שנים.‬
‫אתה החתיך שלנו לחודש דצמבר?‬
‫לא, אני עושה סרט תיעודי‬ ‫על תקריות ירי בבתי ספר.‬
‫קיוויתי לדבר עם…‬
‫אל תגיד את זה.‬
‫…טיפאני.‬
‫אני תמיד שוכחת שזה שמך.‬
‫״אני״ זה קולע יותר.‬
‫הצוות שלי חוקר כבר שנה‬ ‫את מה שקרה בתיכון שלך.‬
‫אני לא אומר את זה כדי לטלטל אותך,‬
‫אבל גילינו צד שונה לגמרי של הסיפור.‬
‫אני מבטיח לך שאני רק מנסה להגיע לאמת,‬
‫ושהעבודה המשותפת שלנו‬ ‫לא תגרום לך פגיעה נוספת.‬
‫בתנאי שתקבל את הסיפור הסנסציוני שלך.‬
‫סליחה, אבל אתה לא יכול להבטיח לי דבר כזה.‬
‫ואם אגיד שאני מאמין לך, אני?‬
‫תודה לך.‬
‫- דין בארטון -‬
‫- תמונות של דין בארטון -‬
‫- בארטון מאשים את פאנלי‬ ‫במעורבות בירי בבית הספר -‬
‫- דין בארטון - אודות -‬
‫- דין בארטון‬ ‫קורות חיים - סופר - אקטיביסט -‬
‫- דין בארטון‬ ‫שרד את תקרית הירי בתיכון ברנטלי, 1999 -‬
‫הוא נראה כמו טירה, טיפאני.‬
‫אני תמיד מצפה לראות מכוניות מפוארות יותר‬ ‫במיין ליין. זה כזה אזור מפונפן.‬
‫אימא…‬
‫מאה אחוז מהתלמידים שזכו במלגת הכתיבה הזאת…‬
‫הגיעו לאוניברסיטאות מהשורה הראשונה.‬ ‫-אני יודעת שאת חושבת שאני תקליט שרוט,‬
‫אבל באוניברסיטה תכירי את האנשים‬ ‫שיישארו בחייך למשך זמן רב, טיפאני,‬
‫ואין גברים בקליבר כזה במכללות ציבוריות.‬
‫בסדר, אימא.‬
‫זהו זה! זו ההתחלה!‬
‫ביי!‬
‫את כבר הבחורה הכי יפה בבית הספר.‬
‫אימא!‬
‫ביליתי את השבועות הראשונים‬ ‫בתיכון ברנטלי המהולל בחקר הקליקות השונות.‬
‫היו המקובלים…‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫…המחוננים,‬
‫וכל השאר.‬
‫וגם המורה המגניב שמיד הבחין בכישרון שלי.‬
‫״הולדן הוא מה שנקרא ׳מספר לא אמין׳,‬
‫״כזה שאי אפשר לסמוך על הגרסה שלו.״‬
‫זו שורה מתוך‬ ‫החיבור המעולה של טיפאני פאנלי.‬
‫ברוכה הבאה לברנטלי.‬
‫ברכותיי.‬
‫היא גאון בתוך בקבוק, בייבי‬
‫תפסיק!‬
‫תודה.‬
‫הדבר היחיד שלכולם היה ולי לא?‬
‫ייחוס.‬
‫יו, הילארי!‬
‫יו, דין.‬ ‫-תביאי סוכריות בצורת דגים.‬
‫אל תדאגי, אעזור לך.‬
‫אל תשתמשי במגש.‬
‫תודה.‬ ‫-כן.‬
‫טוב…‬
‫בואי, שבי איתנו.‬
‫ליאם!‬
‫פייטון, קח את זה.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫מה קורה, טיפאני?‬
‫שיט… הוא כבר שומר אותה לעצמו.‬
‫עזרתי לה להגיע לחדר המוזיקה הבוקר, אידיוט.‬
‫כמה אני חייב לך, פיני?‬ ‫-״פיני״?‬
‫טיף… פיני.‬
‫עזוב.‬
‫רק דין היה נותן לנתמכת סעד לשלם על ארוחה.‬
‫זאת מלגת כתיבה.‬
‫שפתוחה רק למעוטי יכולת.‬
‫ליב…‬
‫ובכל זאת, ג׳ון ד. רוקפלר‬ ‫הוא רב־רב־רב־סבא שלך,‬
‫ובכל זאת, החיבור שלך על סלינג׳ר‬ ‫קיבל ציון נמוך יותר מ…‬
‫אוקיי.‬
‫אוליביה נאלצה לשנות‬ ‫את שם משפחתה מ״רוקפלר״ ל״קפלן״‬
‫בגלל איום בחטיפה.‬
‫עברה עליה תקופה קשה.‬ ‫-ג׳יזס…‬
‫פיני, תיזהרי מהפריק הזה.‬
‫תיחנק על הסוכריות שלך, דין.‬
‫אתה כזה שמוק.‬
‫…פיקוח על כלי נשק,‬
‫ורואים בזה ניסיון לפרוק אותם מנשקם.‬
‫ופעם הייתי אחד מהם, רייצ׳ל.‬
‫עד שהבנתי שהחוק שאנחנו מציעים‬
‫לא היה פוגע בזכויות שלי,‬
‫אבל היה מבטיח שהנשק‬ ‫שקטע את חוט השדרה שלי‬
‫היה רשום, נעול במקום בטוח,‬
‫הרחק מחולי הנפש המסוכנים‬ ‫והמעורערים שרצחו את…‬
‫למה אנחנו צופים בזה?‬
‫אנחנו מעריכים אותך כל כך…‬
‫הבמאי ההוא פנה אליי שוב.‬
‫מה הוא רוצה?‬
‫דין מתראיין לסרט.‬
‫יופי.‬
‫זה ניסיון נואש לגרום לך לעשות את זה.‬
‫את הסיפור. את זאת שאף פעם לא התראיינה.‬
‫הוא צריך אותך.‬
‫היי.‬
‫תתראייני אם את חושבת שזה הדבר הנכון.‬
‫אבל תזכרי: את לא חייבת הסברים לי,‬ ‫או לאף אחד אחר שמכיר אותך באמת.‬
‫למי אכפת מה כולם חושבים?‬
‫קל לך לדבר. כולם אוהבים אותך, לוק.‬
‫אפשר לבשר לך בשורות טובות?‬ ‫-כן.‬
‫הם רוצים שההצעה בלונדון‬ ‫תהיה אטרקטיבית לשנינו.‬
‫החברה של לוק תשלם לו סכום‬ ‫של ״זין על הרגשות שלך״ כדי שיעבור ללונדון,‬
‫שם אהיה יחפה והרה בעוד שנה.‬
‫ג׳ון אמר שהקורס לתואר שני באמנויות‬ ‫הוא השישי הטוב ביותר בעולם.‬
‫בחייך, לוק.‬
‫אתה יודע שתואר שני באמנויות‬ ‫זה לנשים לבנות שלא מוצאות עבודה בכתיבה.‬
‫חשבתי שתשמחי.‬
‫פשוט…‬
‫לולו אמרה היום שהיא בשלבים הסופיים‬
‫של בדיקת החוזה שלה‬ ‫עם "מגזין הניו יורק טיימס".‬
‫סליחה, אני, אבל כמה פעמים כבר שמעת את זה?‬
‫כל עוד אין הצעה על השולחן, זה לא אמיתי.‬
‫לונדון היא אמיתית.‬
‫זאת הזדמנות אמיתית בשבילך.‬
‫טוב. אחשוב על זה.‬
‫תחשבי על זה.‬
‫אני יוצא לרוץ.‬ ‫-טוב.‬
‫תחשבי על זה בתור דף חדש, בייב.‬
‫- ברוכים הבאים לנשף של תיכון ברנטלי‬ ‫סתיו 1999 -‬
‫קדימה.‬ ‫-בסדר…‬
‫שים לב.‬
‫אלוהים.‬
‫ליאם עושה ריקוד חיזור או משהו.‬
‫הוא כזה חתיך כרגע.‬
‫תזיז את הרגליים.‬
‫פייטון, תראה!‬
‫מה נסגר איתך?‬ ‫-תירגע.‬
‫אתה הזוי. תתרחק ממני.‬
‫תירגע.‬ ‫-הטיפוס הזה…‬
‫בחייך…‬ ‫-אני ארצח אותו.‬
‫היי!‬
‫הוא כזה חמוד!‬
‫ארתור, נראה לי שאני בהיריון.‬
‫כן…‬
‫הילדים שלכם יצטרכו מורה פרטי.‬
‫למה יש לי הרגשה שעשית משהו לא חכם?‬
‫הבטחת שלא תעשה שטויות הערב.‬
‫הבטחות נועדו להפרה, יקירי.‬
‫הוא שותה אלכוהול. קדימה.‬
‫ארתור…‬
‫ארתור, תפסיק.‬
‫בוא איתי. עכשיו.‬
‫בואי איתי.‬
‫הילארי!‬
‫בואי.‬
‫קדימה.‬
‫בנות… אם תצאו משטח ביה״ס,‬ ‫אני מחויב להודיע להורים שלכן.‬
‫אימא שלי יודעת שאני הולכת לבית של דין.‬ ‫היא חברה הכי טובה של גב' בארטון.‬
‫כן.‬ ‫-טיף נשארת לישון.‬
‫תתקשר לאימא של הילארי אם אתה רוצה.‬ ‫-כן.‬
‫כן, תתקשר לאימא שלי.‬
‫כן, אני פה.‬
‫מהר, בואו!‬
‫היי!‬
‫היי, מר לארסון!‬ ‫-לא!‬
‫אל תעשה את זה!‬
‫הוא יתקשר לאימא שלי!‬
‫אני מתה על השיר הזה!‬
‫קולר זה סגנון טוב בשבילה.‬
‫כל דבר יושב עליה טוב.‬
‫אפילו אחרי הקטנת החזה,‬ ‫הכתפיים שלה עדיין רחבות.‬
‫תתחתני איתי!‬
‫מה לגבי חגורה?‬
‫היא צריכה איזה עיטור או משהו,‬ ‫כי היא כזאת פשוטה.‬
‫אם רק היית מחכה עוד חמש שניות,‬ ‫לא היית צריכה להשמיץ את השמלה שלי.‬
‫לא השמצתי את השמלה שלה!‬
‫שמעת אותי משמיצה את השמלה?‬
‫את רק רוצה שהיא תבלוט.‬
‫נל מבינה.‬
‫ראיתי ״שמלת הכלה המושלמת״ לא מזמן,‬
‫ולבחורה שם הייתה…‬
‫חצאית נסיכה מבד טול שאפשר לחבר ולנתק.‬
‫קייט מידלטון לא לבשה‬ ‫חצאית נסיכה בחתונה שלה,‬
‫וגם לא הכלות הקטינות ההרות של אוהיו.‬
‫תודה!‬
‫כן, היא הייתה בערך בחודש השישי.‬
‫בכל זאת, הייתי מעדיפה את זה‬ ‫על פני ה… בולרינו הזה.‬
‫בולרו.‬
‫שתי עוד כוסית.‬
‫אני…‬
‫סליחה שניסיתי לחגוג‬ ‫את היום הכי חשוב בחייך.‬
‫אבדוק אם יש מבצעים למעלה.‬
‫סליחה, אסור להוציא כוסות מבוטיק הכלות.‬
‫טוב, אל תרצחי אותי,‬
‫אבל אני קצת מסכימה איתה.‬
‫כאילו… את סקסית יותר מזה, לא?‬
‫אני מתחתנת‬ ‫בבירת הדפסי הלווייתנים העולמית.‬
‫אני לא רוצה לעשות ללוק בושות‬ ‫באיזו שמלת בת־ים עם פאייטים.‬
‫לעשות ללוק בושות?‬
‫תעשי לי טובה, אני.‬
‫נל, זה בעוד חמישה שבועות.‬
‫למה להצביע על מה שלא בסדר בשמלה עכשיו?‬
‫לא אמרתי שהיא לא בסדר. הכול בך בסדר.‬
‫ג׳יזס.‬
‫תרפי קצת, טוב?‬ ‫-טוב…‬
‫אי אפשר להרפות כשעקרת הבית‬ ‫האמיתית מפנסילטאקי בסביבה.‬
‫תהיי טובה לאימא שלך.‬
‫הגזרה הזאת יפה לך.‬
‫סלחנית יותר באזור המותניים‬ ‫מהבגדים האחרים שלך.‬
‫זה הבמאי, ארון.‬
‫שיעבור לתא הקולי.‬
‫חשבתי שאמרת לו ״לא״. למה הוא מתקשר אלייך?‬
‫זה מה שעשיתי,‬
‫אבל רק רציתי לדעת, למקרה שאתחרט,‬
‫מתי אצטרך להיות זמינה.‬
‫הולי שיט!‬
‫אני!‬ ‫-״שיט״ בקטע טוב?‬
‫בייב,‬
‫את רוצה לחשוף את דין בארטון‬ ‫בתור השמוק הצדקני שהוא.‬
‫זה חרא אחרי חודש בלי מוצרי חלב.‬
‫חרא של ניגוב אחד.‬
‫לא, אני…‬
‫לא מוכנה.‬
‫מה צריך לקרות?‬
‫בואי נראה.‬ ‫דין נואם נאומים ויראליים מול הקונגרס,‬
‫ואני צריכה להגיש עד יום שני כתבה‬ ‫על איך לענג פין לא נימול.‬
‫הם רגישים יותר עם צווארון הגולף,‬
‫לדברי המומחים.‬
‫אף אחד לא האמין לי אז‬
‫בגלל שהייתי סתם פרחה בבגדים זולים.‬
‫כדי לעשות את זה,‬ ‫עליי להיות מוגנת מכל הכיוונים.‬
‫אני צריכה להיות מסוגלת להגיד‬ ‫שאני עובדת ב"ניו יורק טיימס",‬
‫שאני גרה בבניין בטרייבקה עם מעלית ושוער,‬
‫ושקוראים לי ״אני האריסון״,‬ ‫כי התחתנתי עם קפטן הלקרוס של ננטאקט,‬
‫ו״שאף אחד לא יעז להאמין‬ ‫שעשיתי מה שדין אמר שעשיתי״‬
‫ולמחות דמעה בודדת באמצעות היד הזאת בלבד.‬
‫4 מתוך 5.‬
‫לא שאת צריכה משהו מכל זה כדי להיות אמינה.‬
‫את לא,‬
‫אבל אני כן.‬
‫אני כן.‬
‫אלוהים, ממש לא נחמדים פה.‬
‫כאילו… אתם עובדים בחנות.‬
‫אני הולכת לעשות טלפון.‬ ‫-טוב.‬
‫זה בסדר.‬ ‫-תודה.‬
‫הכול מותר כשיש טבעת.‬
‫היי, אני. אני שמח שהתקשרת.‬
‫נשארתי עם טעם לא טוב בפה‬ ‫אחרי הפגישה במשרד שלך.‬
‫המנהל החדש ירשה לנו לצלם בקמפוס‬ ‫בשבוע השני של ספטמבר.‬
‫אנחנו סוגרים את הלו״ז,‬ ‫ונשמח לדעת אם תשתתפי עד הסופ״ש.‬
‫חמוד, ספנסר…‬ ‫-תחזרי אליי כשתוכלי.‬
‫סליחה.‬
‫את נורא דומה לבת שלי.‬
‫אנשים כל הזמן מזהים אותי בטעות.‬
‫אם אנחנו כבר מדברות…‬
‫זאת.‬
‫טביעת עין טובה.‬
‫היי, ארון?‬
‫אני תמיד מתאכסנת בריץ־קרלטון‬ ‫כשאני באה הביתה.‬
‫יופי.‬
‫- עוד 30 יום המכוער הזה יהיה בעלי! -‬
‫- האנה רוס:‬ ‫אל תתחתן עם השרמוטה המופרעת הזאת -‬
‫- יום הולדת שמח לאחייני ליאם רוס,‬ ‫שהיה צריך להיות בן 32 היום. -‬
‫קדימה, בייבי!‬
‫שוטים!‬
‫אקח גם את זה.‬
‫הילארי, אימא שלך פה.‬ ‫-אימא שלי פה! פאק!‬
‫טיף, את באה?‬ ‫-היא לא פנויה!‬
‫מצטער, היא לא פנויה.‬
‫טיף!‬
‫הוא לא נותן לי ללכת.‬
‫פיני! לשתות! קדימה!‬
‫קדימה! הבית שלי, הכללים שלי.‬
‫אני?‬
‫- מחק פוסט -‬
‫הנהלה מזדיינת.‬
‫ההוראה החדשה היא שאסור להגיד ״דגדגן״,‬ ‫אבל ״קליטוריס״ מותר.‬
‫טוב.‬
‫אבל את לא צריכה לדעת את זה,‬ ‫כי את כבר לא עובדת פה.‬
‫אנחנו עוברות ל"ניו יורק טיימס".‬
‫יש!‬
‫תודה.‬
‫היי. שולחן לארבעה. השם הוא ״האריסון״.‬
‫הזמנו לשעה שמונה.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫היי.‬
‫את במצב רוח טוב.‬
‫יש לי חדשות טובות.‬
‫אחת מהאורחים יושבת על הבר.‬
‫טוב, אספר לך אחר כך.‬
‫בבקשה. תודה רבה.‬
‫זאת היא. זאת…‬
‫זאת אשתו.‬
‫טוב.‬
‫ויטני.‬
‫לוק, היי.‬ ‫-טוב לראות אותך.‬
‫אנדרו מאחר בכמה דקות.‬
‫זאת אני, ארוסתי.‬ ‫-היי, ויטני.‬
‫נעים להכיר.‬ ‫-נעים להכיר.‬
‫סליחה, אבל הייתי תקועה בבית‬ ‫עם תינוק בן 16 חודשים.‬
‫בן 16 חודשים?‬
‫את נראית מדהים.‬
‫לוק קורא לי ״הלוחשת לרעיות״.‬
‫יש לך תמונות?‬
‫אפשר לחשוב כמה זה קשה.‬ ‫רק צריך לעשות כאילו הן המציאו את האימהוּת.‬
‫תגללי ימינה.‬
‫שמורה פינה בגיהינום לנשים שלא מסוגלות‬ ‫להראות רק תמונה אחת של הילדים שלהן.‬
‫אלוהים. די… תראה את הננס המתוק הזה.‬
‫בייבי, תסתכל!‬
‫אפשר בירה בבקשה?‬
‫זה בעלך?‬
‫למיטב ידיעתי.‬
‫מצטער. אלוהים…‬ ‫השדרה החמישית פקוקה לגמרי.‬
‫הנה הוא.‬ ‫-לוק.‬
‫טוב לראות אותך.‬ ‫-גם אותך.‬
‫מותק.‬ ‫-היי.‬
‫זאת אני.‬
‫נעים להכיר. אנדרו.‬
‫מר לארסון, זאת אני.‬
‫טיפאני.‬
‫טיפאני?‬
‫״מר לארסון״? למדת אצלו?‬
‫טיפאני.‬
‫לא זיהיתי אותך.‬
‫את נראית…‬
‫כאילו כל זה לא קרה.‬
‫השולחן שלכם מוכן.‬
‫אז…‬
‫סליחה רגע. שינית את שמך, או…?‬
‫לא, זאת טיפאני.‬ ‫מהתקופה שעזבתי את ברנטלי.‬
‫אלוהים!‬
‫אלוהים, צר לי…‬ ‫-אלוהים.‬
‫את יודעת, על הכול.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫מה שקרה לך, אני…‬
‫אני מבינה.‬
‫תעשה שזה ייפסק, לוק!‬
‫אני כל כך מצטערת, אני…‬
‫טוב, אם זה מנחם אותך,‬
‫הודות לך, בעלי הצדקן‬ ‫התחיל לעסוק בנגזרי אשראי.‬
‫טיפאני הייתה הכותבת המצטיינת בכיתה שלי.‬
‫עכשיו היא עורכת בכירה ב״תנ״ך האישה״.‬
‫״תנ״ך האישה״?‬ ‫-כן.‬
‫זה פנטסטי.‬ ‫-תודה.‬
‫בצעירותי הייתי מסתירה את המגזין מאימא שלי.‬
‫״העבר לא מת אף פעם. הוא אפילו לא העבר.״‬
‫לחיי מה שקונפוציוס אמר.‬
‫פוקנר.‬
‫לחיים.‬ ‫-לחיים.‬
‫לחיים.‬
‫אני, את מוכרחה לספר לנו.‬
‫מה דעתך על הבמאי בסקיני ג׳ינס?‬
‫אתה מתראיין לדוקו?‬
‫הוא הגיע גם אליך, אה?‬
‫בבקשה תגידי שגם את.‬
‫כן.‬
‫הגיע הזמן.‬
‫למרבה המזל, העיתוי היה מוצלח.‬
‫יכול להיות שנעבור ללונדון אחרי החתונה.‬
‫לונדון?‬ ‫-כן.‬
‫לוק התבקש לנהל את מדור אירופה של בלאקרוק.‬
‫לוק! מזל טוב.‬ ‫-תודה.‬
‫מלהיב.‬ ‫-עדיין עובדים על הפרטים.‬
‫תוכלי לכתוב למגזין משם?‬
‫למען האמת,‬
‫בדיוק התקבלתי‬
‫למסלול גולדסמית׳ לתואר שני באמנויות‬
‫באוניברסיטת לונדון.‬
‫בתור מרצה, אני מקווה.‬
‫מספיק, מר לארסון.‬
‫לפעמים אני מרגישה כמו בובה ממוכנת.‬
‫סובבו את המפתח,‬ ‫ואגיד בדיוק את מה שרציתם לשמוע.‬
‫הוא היה יכול לעשות את זה בקלות,‬
‫אבל מר לארסון מעולם לא גרם לי לחוש בושה.‬
‫היי.‬
‫בני זוגנו הלכו לשדרה השביעית לתפוס מונית.‬
‫אפשר להגיד לך משהו?‬
‫בטח.‬
‫קיבלתי היום הצעת עבודה‬ ‫מ"מגזין הניו יורק טיימס".‬
‫בראבה!‬
‫כלומר, לא היה לי קשר לזה, אבל…‬
‫אני נורא גאה בך.‬
‫תודה.‬
‫מה לגבי לונדון, והתואר באמנויות?‬
‫אמצא פתרון.‬
‫טיף,‬
‫אני יודע איך זה הולך בדרך כלל.‬
‫אל תסכימי בשתיקה.‬
‫אני שמח שאת מתראיינת לדוקו.‬
‫זה איזון עדין איתו.‬
‫הוא לא סומך על הבמאי בסקיני ג׳ינס.‬
‫אז את מסכימה בשתיקה?‬
‫מותר לי לקרוא לך מניאק עכשיו?‬
‫מותר לך לעשות מה שבא לך.‬
‫היה טוב לראות אותך.‬
‫היי, המזגן דולק?‬
‫עכשיו יהיה קריר יותר.‬
‫התכוונת למה שאמרת שם, על לונדון?‬
‫את יודעת, לפעמים אני מרגיש‬ ‫שאני סתם סעיף שאת מסמנת עליו וי‬
‫כדי שייראה כאילו הצלחת בחיים.‬
‫אני לא איזה שמוק שלא מכבד את הקריירה שלך‬ ‫רק בגלל שאת מרוויחה פחות ממני.‬
‫את יודעת את זה, נכון?‬
‫אני חושב שאת ממש מוכשרת,‬
‫וממש יצירתית, ואני אוהב את זה בך.‬
‫זו אחת הסיבות שאני רוצה שניסע ללונדון.‬ ‫המקום הזה מגביל אותך,‬
‫ולמען האמת, מגיע לך יותר.‬
‫כל מה שנשאר לי מתשע שנות קריירה‬
‫זה 15,000 דרכים לגעת בזין.‬
‫לא הייתי מקבלת את ההצעה מ"הניו יורק טיימס"‬ ‫לולא נכללתי בדיל של לולו.‬
‫קיבלת את ההצעה?‬
‫כן.‬
‫מה היא?‬
‫זה נכון?‬
‫כן.‬ ‫-זו אפילו לא העלאה של 10%.‬
‫זה "הניו יורק טיימס". זה לא בשביל הכסף.‬
‫נראה כאילו לא מעריכים אותך בכלל.‬
‫זה לא אישי. כבר אין כסף בעיתונות הכתובה.‬
‫כן… בדיוק.‬
‫תקשיבי, תעשי תואר שני בלונדון.‬ ‫תוכלי לכתוב ספר.‬
‫משהו שהוא שלך, שיש לך בעלות עליו.‬
‫לא תעדיפי שיכירו אותך בזכות משהו שיצרת,‬
‫ולא מהדבר הזה שקרה לך מזמן?‬
‫לא.‬
‫אני רוצה שיזכרו אותי‬ ‫בזכות מה שבאמת קרה לי.‬
‫אני רוצה לטהר את שמי.‬ ‫זה כל מה שמעסיק אותי.‬
‫אני יודע שחשבת הרבה על להתראיין לדוקו,‬ ‫ואני לא אומר לך לא לעשות את זה, אבל…‬
‫דין לקח את הדבר הנורא שקרה לו,‬
‫ועשה ממנו משהו טוב.‬
‫אנשים מכבדים את זה, ומכבדים אותו.‬
‫את יודעת מה אני אומר.‬
‫כן.‬
‫כן, עורכת מדור המציצות‬ ‫לעומת אביר בטיחות הנשק.‬
‫לא, אלוהים… כמובן.‬
‫הלוואי שהייתה לי דרך‬ ‫לכתוב על נושאים חשובים יותר‬
‫בכלי תקשורת מכובד בעל השפעה עולמית,‬
‫ואז אולי, אולי,‬
‫יעריכו אותי כמו שמעריכים את דין.‬
‫אלוהים, כמה חבל שאין לי אפשרות‬ ‫לעבוד במקום המסתורי הזה!‬
‫את כועסת כל כך…‬ ‫אני לא יכול לדבר איתך כשאת ככה.‬
‫איזה חום פה!‬
‫אני אלך ברגל עד הבית.‬
‫אתה יכול בבקשה להמשיך לנסוע?‬
‫שיט, פייטון…‬
‫יו.‬
‫פאק, אתה עדיין בזה?‬
‫עוף מפה, ליאם.‬
‫ניפגש, טוב?‬
‫מה לעזאזל?‬
‫אלוהים, אני מפחד להסתכל.‬
‫שמישהו יעשה משהו.‬ ‫-לך על זה.‬
‫שיט.‬
‫תטפל בבחורה שלך, ליאם.‬
‫היי.‬
‫בואי, את איתי.‬
‫היי. דין. אני ממש צריכה מים.‬ ‫-את…‬
‫כדאי שתלכי לישון.‬
‫אני פשוט ממש צמאה.‬
‫דין!‬
‫חכה! לא!‬
‫חכה! תפסיק!‬
‫תפסיק. חכה! ‬
‫דין, חכה. תפסיק! בבקשה!‬
‫עצור! חכה, לא!‬
‫בבקשה!‬
‫בבקשה, תפסיק!‬
‫פאק!‬
‫בן זונה!‬
‫פיני!‬
‫שיט.‬
‫פיני.‬
‫פאק! כלבה משוגעת! עופי מפה!‬
‫איזה חום פה! חתיכת חרא מזדיין!‬
‫מה נסגר, יא בת זונה? עופי החוצה!‬
‫תוציא אותה!‬ ‫-מותק, בואי החוצה!‬
‫אל תיגע בי!‬
‫תזדייני!‬
‫אל תיגע בי!‬
‫את כזאת דפוקה בשכל.‬
‫סליחה?‬
‫אתה יודע איך מגיעים לבי״ס ברנטלי מכאן?‬
‫טיפאני?‬
‫היי…‬
‫היי. מה קרה?‬
‫היי, מה קרה?‬
‫טיפאני, מה קרה?‬
‫אתה יכול להיכנס.‬
‫הם קצת גדולים, אבל נקיים.‬
‫בבקשה,‬
‫את מרשה לי לקחת אותך לבית החולים עכשיו?‬
‫אני חייב להתקשר לאימא שלך.‬ ‫-לא.‬
‫תראי, אסור לך להיות פה.‬
‫זה לא…‬
‫זה עלול ממש לסבך אותי.‬
‫תודה.‬
‫דין מקווה להיפגש איתך.‬
‫אין מצב.‬
‫תקשיבי עד הסוף.‬ ‫-לא.‬
‫הוא מוכן לחזור בו מהאמירה‬ ‫שהיית מעורבת בירי.‬
‫הוא ינקה אותך מאשמה, אני.‬
‫הוא רוצה להיפגש איתך, מול המצלמה, ולהתנצל.‬
‫אני שונאת את הקול העדין שלך כל כך.‬
‫מצטערת…‬
‫מה…‬
‫למה?‬
‫יש לך אולי מושג?‬
‫בשם אלוהים, תגאלי אותו מייסוריו כבר.‬
‫אני מהמרת על האונס הקבוצתי.‬
‫זהו. אמרתי את זה.‬
‫אין דרך חזרה.‬
‫הבנתי מספיק כדי לדעת שהאירוע הזה‬
‫הוצג כמשהו שאת השתתפת בו.‬
‫צר לי, אני. זה עושה לי בחילה.‬
‫כן… לא קיבלתי פרס על ההשתתפות.‬
‫טיפאני… כלומר, אני…‬
‫אם תרצי לעשות את זה,‬ ‫יהיה קל להוסיף עוד יום ללו״ז.‬
‫אדאג להפריד ביניכם עד שתיתני לי רשות.‬ ‫ההחלטה תהיה בידייך.‬
‫מה הטעם להיות במיטבך ולא להילחם?‬
‫בסדר.‬
‫הבטיחות והנוחות שלך בעדיפות עליונה.‬
‫אנחנו לא רוצים שתחווי מחדש את הטראומה.‬
‫אפשר שיהיה לך ״תומך קורבנות״.‬
‫סליחה, כדאי שאשאל אם את מעדיפה ״שורדת״‬ ‫או ״קורבן״. אני יודע שזה חשוב בימינו.‬
‫״שורדת״? איכס.‬
‫אז ״קורבן״?‬
‫כן.‬
‫קורבן.‬
‫ללא ספק זה.‬
‫הוא פחות אלוני.‬
‫אני שונאת אלון.‬
‫בחיי, אימא… מעולם לא תהיתי אם אני מאומצת.‬
‫הידעתם שאומרים ״ברוסקטה״ ולא ״ברושטה״?‬
‫זה נודע לי מטיפאני.‬ ‫היא ונל חיו ברומא תקופה מסוימת.‬
‫תהיי חמודה, פאנלי.‬
‫זו בטח הייתה חוויה נהדרת, בנות.‬
‫אני מתה על איטליה.‬
‫וזאת כזאת טיסה קצרה מלונדון.‬
‫לא סיפרת לי.‬
‫החלטתם לגבי לונדון?‬
‫לא, עוד לא הגענו להחלטה. זוכרת?‬
‫אני מתנצלת. לא הבנתי נכון.‬
‫אני כבר חוזרת.‬
‫אוקיי.‬
‫זה נחמד.‬
‫לחיים.‬
‫והרי תגובתו של דין בארטון.‬
‫כל יום שבו חברי הקונגרס לא מצליחים‬ ‫לשתף פעולה ביצירת בדיקות רקע אוניברסליות,‬
‫הוא יום נוסף שבו תלמידים מסכנים את חייהם‬
‫רק כדי לרכוש השכלה.‬
‫טיפאני?‬
‫זאת רשלנות מוחלטת.‬
‫מה את עושה?‬
‫אנו חייבים להם יותר.‬ ‫-באתי לבדוק מה שלומך.‬
‫למה?‬
‫במבינה קטנה שלי…‬
‫אני מתחילה להתחרפן לקראת המפגש עם דין.‬ ‫-כן.‬
‫מה יקרה אם כשאראה אותו בכיסא גלגלים,‬ ‫לא אוכל לכעוס יותר?‬
‫אני לא רוצה לרחם עליו.‬
‫הרבה יותר נקי פשוט לשנוא אותו.‬
‫אני מציעה שנלך לבר ונשתכר.‬
‫בואי. את עומדת לחשוף את דין בארטון המניאק.‬
‫איפה נרשמים לזה?‬
‫איפה הכלה המאושרת?‬
‫אלוהים אדירים, איך אני אשרוד את זה?‬
‫הנה הכלה!‬
‫סוף סוף!‬
‫היי, ליידי.‬
‫הולזי היא דודתו החבוטה של לוק‬
‫שהפסיקה להיות ליידי‬ ‫לפני 20 זיונים עם טניסאים.‬
‫למה כולם נגד אלון בימינו?‬
‫יש לי שרדונה חמאתי במיוחד בשבילך.‬
‫הדבר הטוב היחיד שיצא מקליפורניה.‬
‫ותעשי לי עוד טובה אחת:‬ ‫אל תושיבי אותי ליד הגילמרטינים.‬
‫מה עשית הפעם?‬ ‫-לא עשיתי כלום!‬
‫הם מתבכיינים בגלל הפארק החדש.‬
‫אל תיעלבו.‬
‫טוב, זה יעשה להם המון רעש.‬
‫הסכימו להתקין מחסומים אקוסטיים.‬
‫איזה מין פארק צריך מחסום אקוסטי?‬
‫פארק ירי, דינה.‬
‫מותר לנושאי נשק‬ ‫ליהנות מהתחביב שלהם באופן אחראי.‬
‫כאישה, אני מרגישה חזקה יותר כשאני יורה,‬ ‫לא כשאני מתלוננת על כל שטות.‬
‫טוב, אני נכנסת. מישהו רוצה מים?‬
‫אני. בלי קרח.‬
‫אל תדאגי, לא אושיב אותך ליד הגילמרטינים.‬
‫את תהיי בשולחן 12‬ ‫עם יתר הקוגריות הרופסות, שם מקומך.‬
‫טיפאני…‬ ‫-אבוי.‬
‫אלוהים.‬
‫אוי, פאק.‬
‫היא…‬
‫היא נורא עייפה.‬
‫היה לה שבוע ממש ארוך, אז…‬
‫אני!‬
‫תעצרי!‬
‫אני.‬
‫לעזאזל!‬
‫אני!‬
‫תעצרי!‬
‫לעזאזל.‬
‫את אוהבת את החיים שלך, טיפאני?‬
‫כן, אימא. יצרתי לעצמי חיים טובים מאוד.‬
‫כמה את מרוויחה בשנה?‬
‫מה?‬
‫כמה את מרוויחה בשנה, חמודה?‬
‫שמונים אלף.‬
‫לפעמים קצת יותר,‬ ‫אם אני עורכת מוסף פרסומי, בסדר?‬
‫טוב, אז בואי נתפרע ונגיד 90 אלף.‬
‫כמה עלה לך השעון הזה?‬
‫חשבת שלא שמתי לב שקנית קרטייה?‬
‫את לא יודעת שזאת גסות רוח‬ ‫לשאול ״כמה זה עלה״, אימא?‬
‫אני יודעת. אני יודעת שאת חושבת‬ ‫שבזבזתי את החיים שלי.‬
‫אבל כשאת משלמת 1,500 דולר בחודש על כושר,‬
‫ויש לך משכנתה של 12,000 דולר…‬
‫תשעים אלף הדולרים‬ ‫שהצלחתי לחסוך מכספי המזונות,‬
‫כדי שאוכל להישאר בבית איתך,‬ ‫במקום לשלם על פעוטון?‬
‫השקעתי אותם בהשכלה שלך,‬
‫וזה הכניס אותך למקומות‬ ‫שבהם פגשת בחור כמו לוק.‬
‫ֱֱואני עושה כל מה שאני יכולה‬
‫כדי להתקרב להאריסונים. זה לא קל.‬
‫ועכשיו הסרט הדוקומנטרי הזה…‬
‫מה זה קשור?‬ ‫-זה הכי קשור.‬
‫הכי קשור, טיפאני.‬
‫כי את חושבת שאת מתביישת בי עכשיו,‬ ‫ואל תנסי להגיד שלא.‬
‫תארי לך מה יקרה כשהם יגלו מה קרה.‬
‫היו להם בנים.‬
‫לא הייתה להם בת שהתפתחה מוקדם, ו…‬
‫רצתה רק לקחת סיכונים.‬
‫אין להם מושג איך זה היה.‬
‫עשיתי כל מה שיכולתי כדי להגן עלייך.‬
‫באמת.‬
‫לכן קבעתי את כל הכללים ההם.‬
‫אבל את לא רצית לציית להם.‬ ‫זאת הייתה בחירה שלך.‬
‫אז בסדר, את יודעת?‬
‫פשוט…‬
‫לפחות אל תזכירי את שמי.‬
‫עשיתי כל מה שאימא טובה הייתה עושה.‬
‫באמת.‬
‫יום אחד את תדעי.‬
‫את תביני כמה זה קשה.‬
‫טוב.‬
‫אבל אם תמשיכי להרחיק ממך את לוק,‬ ‫אולי זה לא יקרה.‬
‫לפחות לא תעמדי על ערימת כסף של מישהו אחר‬ ‫בזמן שתגידי שאני גסת רוח.‬
‫תסלחי לי.‬
‫טיפאני.‬
‫חכי.‬
‫סליחה.‬
‫אימא שלי שאלה אותי מה זאת קוגרית.‬
‫בייב?‬ ‫-כן?‬
‫אפשר לעשות את זה ברוך הפעם?‬
‫כן.‬
‫אוקיי.‬
‫אני לא יכולה. רד ממני בבקשה.‬
‫בבקשה רד ממני. מצטערת. אני לא יכולה…‬
‫אלוהים.‬
‫אני אולי לא אומר הכול כמו שצריך, אבל…‬
‫כשאני מנסה להיות מכבד, את לא עומדת בזה.‬
‫תודה שלקחת אותי.‬
‫הסיכוי שלך להיכנס להיריון הוא רק 30%,‬ ‫אבל רק ליתר ביטחון.‬
‫את זה עוד לא שמעתי.‬
‫ליאם?‬
‫רק רציתי שתדע‬ ‫שלא התכוונתי להיות עם מישהו אחר.‬
‫זה לגמרי בסדר.‬
‫אבל אני גם מרגישה כאילו…‬
‫אני חושבת שנאנסתי.‬
‫השתגעת?‬
‫את השתגעת לגמרי?‬
‫את בכלל יודעת מה זה אונס?‬
‫למה בכלל אמרת לי את זה?‬
‫סליחה.‬
‫אני לא חושבת את זה עליך.‬
‫פיני!‬ ‫-הנה היא!‬
‫פיני, אם אני עדיין בהנגאובר,‬ ‫את בטח עדיין בהנגאובר.‬
‫קדימה, הולכים.‬
‫גברתי.‬
‫את חיה רעה, פאנלי.‬
‫אתן צריכות לעמוד בקצב שלה.‬
‫אתה כזה לוזר.‬ ‫-לוזר?‬
‫זה היה התפקיד שלך אתמול.‬ ‫-ניצחת במשחק כלשהו?‬
‫כן, ניצחתי פעמיים.‬ ‫-לא נראה לי.‬
‫אם הייתי צובר הפסדים כמוך,‬ ‫הייתי פורש מזמן.‬
‫לוק?‬
‫״אוי, חמודי… למה יש לך חתך בשפה?״‬
‫״מפני שאני מאורס לסוטת מין, אימא.״‬
‫טיפאני,‬
‫סיפרתי למנהל מאייר‬ ‫על מה שקרה עם שלושת הבנים בסוף השבוע.‬
‫את שוקלת לדווח על זה, טיפאני?‬
‫- משרד המנהל -‬
‫איך זה עובד?‬
‫מה עושים?‬
‫הבנים יתושאלו ע״י שוטרים.‬
‫ייתכן שהם יצטרכו לציין את זה‬ ‫בבקשות קבלה למכללות.‬
‫אם תחליטי ללכת בדרך הזאת,‬ ‫תצטרכי להיות בטוחה לחלוטין במה שאת אומרת,‬
‫ולפעמים קשה לקבוע את זה,‬ ‫כשמדובר בצריכת אלכוהול בכמויות כאלה.‬
‫זו סיטואציה מעורפלת.‬
‫היא ממש לא מעורפלת, המנהל מאייר.‬
‫היא אמרה ״לא״.‬
‫זה נכון? אמרת ״לא״?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫לא רציתי בזה.‬
‫אמרתי ״איי״.‬
‫אני רק זוכרת שכל הזמן אמרתי ״איי״.‬
‫אני זוכרת שצרחתי על דין.‬
‫ניסיתי להדוף את ליאם מעליי, אבל…‬
‫הוא חשב שאני נוגעת לו בפנים,‬ ‫אז הוא נישק אותי.‬
‫גם הוא היה ממש שיכור.‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-אני מתקשר לאימא שלך.‬
‫מבחינה משפטית,‬ ‫אסור לי לפנות למשטרה לגבי קטינה‬
‫בלי לעדכן את ההורה.‬
‫עצור.‬
‫לא.‬
‫שיניתי את דעתי.‬
‫מר לארסון פוטר.‬
‫אמרו שהוא לא היה צריך‬ ‫לתת לנו לעזוב את המסיבה.‬
‫עשו ממנו שעיר לעזאזל.‬ ‫דין מוגן מכל הכיוונים.‬
‫תיכנסי.‬
‫היי!‬
‫זה היה של אבא שלו.‬
‫התקבלות בטוחה לקולומביה‬ ‫ודרך בטוחה לברוח מהחור הזה‬
‫הן כל מה שהוא נתן לי.‬
‫רוצה?‬ ‫-לא.‬
‫אין לי אוויר.‬
‫שנספר לה?‬
‫לספר לי מה?‬
‫ארתור, אולי לא?‬
‫בחייך, אנחנו בין חברים.‬
‫בקיץ לפני שנתיים, דין ופייטון באו‬ ‫למסיבת סיום כיתה ח׳ של קלסי קוויק.‬
‫הם היו בני 16 ושיכורים, ו…‬
‫חשבתי שהם רצו להיות נחמדים.‬ ‫-הם לא היו נחמדים.‬
‫הם אמרו שרצו לעשן איתנו,‬
‫ואתה תמיד משמיט את החלק הזה,‬ ‫כדי שאני איראה כמו אידיוט שהלכתי.‬
‫שהלך לאן?‬
‫ליער, שם פייטון הצמיד את בן לקרקע,‬
‫ודין חירבן על החזה של בן.‬
‫שמעתי שהוא אכל בוריטו קודם, בתור הכנה.‬
‫לך תזדיין, ארתור!‬
‫אתה כזה שמוק.‬
‫כן. אחרי זה הוא רץ ישר לסאברבן סקוור,‬ ‫הלך לבית מרקחת,‬
‫קנה סכיני גילוח וחתך את הוורידים בשירותים.‬
‫זה באמת קרה?‬
‫כן.‬
‫מה? הוא מן הסתם‬ ‫לא חתך מספיק עמוק בשביל לגרום נזק.‬
‫הוריו שלחו אותו לעשות מלאכת יד כל הקיץ.‬
‫למה אתה ככה איתו?‬ ‫אתה מתנהג כאילו אתה כועס עליו או משהו.‬
‫אני באמת כועס עליו.‬ ‫-למה?‬
‫הוא לא עשה כלום בקשר לזה.‬
‫זה חייב להיות פשע. לוחמה ביולוגית.‬
‫הוא רק רצה שזה יישכח.‬
‫ועכשיו,‬
‫זה קורה שוב,‬
‫והנה את,‬
‫משאירה את המסלול פתוח ופנוי,‬ ‫כדי שזה ימשיך לקרות.‬
‫אסור שאימא שלי תדע.‬
‫היא תשנא אותי.‬
‫טוב. כן. זה מה שכולם חושבים.‬
‫השעו אותי, ואימא שלי עדיין חושבת‬ ‫שהשמש זורחת מהתחת שלי.‬
‫לא.‬
‫אתה לא מכיר אותה.‬
‫כן, באמת שלא.‬
‫איזה מין אימא לא מסתירה את אלה‬ ‫מאחורי סוודר צמות?‬
‫בייבי.‬
‫קלוט את זה.‬
‫יופי, עוד סוודר צמות.‬
‫את עדיין רוצה את זה כשיר לריקוד הראשון?‬ ‫-לא.‬
‫מה? חשבתי שסיכמנו.‬ ‫-ממש לא סיכמנו.‬
‫אנחנו כן!‬ ‫-אלוהים!‬
‫דיברנו על זה. אלוהים!‬
‫אלוהים…‬
‫טוב. מה עכשיו?‬
‫זאת רשימת ההשמעה.‬
‫פלייליסט למסיבת החתונה.‬ ‫-טוב.‬
‫לא, לא להשמיע את זה.‬
‫לא?‬ ‫-לא להשמיע…‬
‫בהחלט לא להשמיע.‬
‫את לא אוהבת את השיר הזה?‬ ‫-אני כן אוהבת אותו,‬
‫אבל הוא פדופיל.‬
‫עדיין מותר לאהוב את השיר.‬
‫אני אוהבת את השיר. מה לא ברור לך?‬
‫מה שאמרת הגיוני בעינייך?‬
‫תכבה את זה.‬ ‫-לא.‬
‫תכבה את השיר…‬
‫לוק, תכבה את השיר המזדיין!‬
‫בסדר.‬
‫טוב לך?‬
‫- זבל‬ ‫שרמוטה -‬
‫שני האנשים האהובים עליי.‬
‫סיפרת למנהל כמה נהנית מזה?‬
‫זה כזה חמוד. זה מקסים.‬
‫באמת יש לך תחת גדול.‬
‫תודה, עשיתי תרגילי כריעה.‬
‫תפסיק. בוא נלך.‬
‫אתה חמוד כשאתה כועס.‬
‫תרביץ לי. אף אחד לא יעצור בעדך.‬ ‫אף פעם לא עוצרים בעדך.‬
‫תזיין אותו!‬
‫שיט.‬
‫דין, לך. עוף מפה.‬
‫קדימה!‬
‫אוי, פאק…‬
‫מהר. קדימה.‬ ‫-מה קורה פה?‬
‫לא ידעת שזאת הייתה גברת הרסט.‬ ‫למה שלא תתנצל וזהו?‬
‫כמו שאת עשית? ועכשיו הכול אצלך סבבה?‬
‫לפחות לא יעיפו אותך מבית הספר.‬
‫נראה לך שתתקבל לקולומביה עכשיו?‬
‫טוב…‬
‫תשני בבקשה את הטון שלך.‬ ‫אני הגנתי על חברה שלי.‬
‫אני יודעת.‬
‫תודה.‬
‫אני לא רוצה שתודי לי,‬
‫אני רוצה שתתנהגי כמו מישהי‬ ‫עם טיפת כבוד עצמי.‬
‫טיפה זעירה ומיקרוסקופית.‬
‫בטח יש לך טיפה אחת לפחות, נכון?‬
‫מה אתה כועס עליי? לא ביקשתי שתעשה את זה.‬ ‫-את צריכה לכעוס עלייך.‬
‫הייתה לך הזדמנות להפיל אותו וויתרת עליה,‬
‫מרוב שאת נואשת לגאול את עצמך.‬
‫אתה נשמע כזה אידיוטי עכשיו.‬ ‫-כן, אני האידיוט.‬
‫אני לא אפיל את דין. זה לא עובד ככה, ארתור.‬
‫התנצלת בפני ליאם, למען השם.‬
‫התנצלת בפני האנס שלך.‬
‫ברצינות, איך את יכולה לחיות עם עצמך?‬
‫לך תזדיין.‬
‫טיפאני, חכי. לא.‬
‫טיפאני, חכי.‬
‫טיפאני.‬
‫קח. אתה כזה לוזר.‬
‫היי, בייב. רק רציתי לאחל לך הצלחה היום.‬
‫אני יודע שאת בלחץ, אבל יהיה בסדר.‬
‫מגיע לך לסגור מעגל.‬
‫אוהב אותך. ביי.‬
‫אני. את מוכנה?‬
‫זה כאן.‬
‫אם תצטרכי משהו, תרגישי חופשייה להגיד לי.‬
‫מוכן?‬ ‫-מוכן.‬
‫מצלמים.‬
‫טוב, אני…‬
‫את מוכנה?‬
‫ספרי לנו על החוויה שלך באותו יום טרגי.‬
‫ברגע שתהיי מוכנה.‬
‫תמיד חשבתי שאנשים הם הכי פגיעים‬ ‫כשמסתכלים עליהם מאחור.‬
‫כאילו…‬
‫אתה יכול לנתח כל נקבובית, כל שערה…‬
‫אין להם דרך להתגונן.‬
‫תמיד היה חמוד בעיניי‬
‫שהיו לדין שערות בלונדיניות על העורף,‬
‫כשבכל הגוף הן היו כהות וגסות, כשהוא קפץ.‬
‫טיף!‬
‫בואי!‬
‫אוליביה!‬
‫בואי!‬
‫קדימה!‬
‫הוא היה חמוש. ראיתי אותו.‬
‫אוקיי.‬ ‫-למי יש טלפון?‬
‫טלפון? אוקיי…‬
‫אין קליטה!‬
‫זה מעציב אותך.‬
‫תיראי עצובה.‬
‫זה לא הגיע לה.‬
‫עדים טוענים שבן אמר…‬
‫היי, טיף.‬
‫כאילו הייתה ביניכם הבנה.‬
‫זה נכון?‬
‫כן.‬
‫מה הייתה ההבנה הזאת?‬
‫גם אני רציתי נקמה.‬
‫שגם הוא היה קורבן.‬
‫היי, פייטון.‬
‫רוצה ללכת ליער?‬
‫לעשן גראס ביחד?‬ ‫-בן…‬
‫בן, אני כל כך מצטער…‬
‫בן?‬
‫בן!‬
‫מה הרגשת כשהוא הלך משם?‬
‫תחושה קולקטיבית של הקלה?‬
‫אתה יודע…‬
‫כולנו התאחדנו באותו רגע,‬ ‫כי ידענו שאנחנו צריכים לעזור לפייטון.‬
‫אלוהים!‬
‫היי!‬ ‫-לא…‬
‫איך זה יכול להיות?‬
‫חייבים לעוף מפה.‬
‫מה תעשי בזה בדיוק?‬
‫חייבים לעוף מפה.‬
‫למעלה או למטה?‬
‫המעונות הישנים נמצאים למעלה.‬ ‫-יכול להיות שהוא עלה?‬
‫אני מציעה שנרד.‬
‫מהר!‬ ‫-בואי!‬
‫מהר, קדימה!‬
‫לא החזקת את הדלת לליאם רוס.‬
‫אני רוצה לתת לך הזדמנות להסביר למה.‬
‫כי אין מצב שהייתי מסכנת את חיי‬ ‫למען אחד האנסים שלי.‬
‫אני מניחה שלא היה לי האומץ.‬
‫אלוהים.‬
‫אלוהים, דין!‬
‫דין.‬
‫גבירותיי.‬
‫הנה אתן.‬
‫ארתור.‬
‫בת׳,‬
‫לכי מפה. אני מחבב אותך.‬
‫את. הבחורה שיש לה ספגטי במקום עמוד שדרה.‬
‫את יודעת שאת רוצה.‬
‫זה כל כך נורא שבאמת רציתי?‬
‫בבקשה.‬
‫ההבעה על הפנים שלו, כאילו…‬
‫הבעה של בלבול,‬ ‫כאילו אני עושה את זה לאדם הלא־נכון.‬
‫עד היום אני לא מסוגלת להחזיק סכין ביד‬ ‫בלי לראות את הפנים שלו.‬
‫אלוהים, אני…‬
‫תודה לך.‬
‫יהיה בסדר.‬
‫עשית מעשה אמיץ, טיפאני.‬
‫בבקשה אל תגידי את זה.‬
‫אני לא מאמינה שהיא באה.‬
‫גועל נפש.‬
‫היית מאמינה?‬
‫כשהגעתי ללוויה לא ידעתי‬ ‫שמצוירת לי מטרה על הגב.‬
‫הגרסה של דין הייתה קצת שונה משלי.‬
‫ומה הייתה הגרסה של דין?‬
‫שהוא לא רצה להיות החבר שלי‬
‫אחרי ששכבתי איתו‬ ‫ועם שני החברים הכי טובים שלו.‬
‫שהוא זרק אותי.‬
‫מאחר שטיפאני ניהלה מערכות יחסים‬ ‫עם יותר מאחד מהבנים האלה…‬
‫שכדי להתנקם, עזרתי לבן ולארתור לתכנן טבח.‬
‫״עוד לא נברא זעם‬ ‫כמו זעמה של אישה דחויה״ וכל זה.‬
‫אלווה אתכן בחזרה לרכב שלכן.‬
‫בת׳?‬
‫ושבתור סיומת מפוארת,‬
‫כולנו נתאבד בירייה.‬
‫למרות שרק בן הצליח לעשות את זה.‬
‫היה ברור שדין לא יחזור ללכת,‬
‫אז מי היה מעז לקרוא לו שקרן?‬
‫זה נכון?‬
‫לא ידעתי שארתור יעשה דבר כזה. הייתי מספרת…‬
‫לא זה! החלק על הבנים!‬
‫לא רציתי, אימא.‬
‫הייתי שיכורה. הם משקרים.‬ ‫-אלוהים, טיפאני…‬
‫זאת הסיבה שאמרתי לא לשתות!‬
‫טוב, אתקשר לעורך דין ברגע שאגיע הביתה.‬
‫מה אנשים יגידו?‬
‫מעולם לא הואשמת בסיוע,‬ ‫אבל מה לגבי הטענות שלך נגד הבנים?‬
‫למה לא התלוננת עליהם אז?‬
‫פשוט חשבתי שאין טעם.‬
‫אימא.‬
‫אימא…‬ ‫-לא, טיפאני.‬
‫לא.‬
‫את מגעילה אותי.‬
‫סליחה.‬
‫את לא הבת שגידלתי.‬
‫יש לך מזל שיש לך אימא‬ ‫שהשיגה לך עורך דין ותמכה בך.‬
‫לא לכל אחת יש את זה.‬
‫כן.‬
‫המון מזל.‬
‫הנערה הכי בת-מזל בעולם.‬
‫רצית שאימא שלך תעזור לך יותר?‬
‫רציתי שהיא לא תסתכל עליי‬ ‫כאילו דפקו וזרקו אותי.‬
‫אני, יש לך עוד משהו להגיד,‬ ‫או שאמשיך הלאה?‬
‫ארון, מה לעזאזל?‬ ‫-היי, פיני.‬
‫הוא היה אמור להגיע רק מחר!‬
‫צא החוצה.‬ ‫-לא, רגע.‬
‫פיני, בבקשה. תני לי חמש דקות.‬
‫מה אתה עושה פה? זה לא מה שסיכמנו.‬
‫אני, תישארי. אל תלכי.‬
‫הוא צריך לעזוב. אסלק אותו.‬
‫פיני!‬ ‫-לא. אל תדאג.‬
‫אני!‬
‫בבקשה.‬
‫אני, חכי.‬
‫אני, אל תיתני לדין לגרש אותך מפה.‬
‫תחשבי על כל הנשים שאת יכולה לעזור להן.‬
‫את מדברת גם בשמן.‬
‫כל הנשים יהיו בסדר.‬
‫אימא שלי התעקשה שאמשיך בברנטלי.‬
‫אלה היו שנתיים של בדידות.‬
‫חבריי ללימודים ואני שרדנו אירוע מטורף‬
‫שרק מעטים מסוגלים להבין.‬
‫הם תמכו אחד בשני.‬
‫אבל לי לא היה איש.‬
‫בשנה האחרונה,‬ ‫עשינו טיול כיתתי לניו יורק סיטי,‬
‫ושם הייתה לי…‬
‫חוויה.‬
‫אני לא צריכה להרשים אותו.‬
‫את יודעת מתי הדוגמיות אמורות להגיע?‬
‫את בסדר?‬ ‫-סליחה.‬
‫לא, הדוגמיות חייבות להגיע עד יום שישי.‬
‫כן, שישי. לא תיאמת את זה?‬
‫אף פעם לא ראיתי אישה כזאת.‬
‫אישה שמאיימת על אנשים בטלפון,‬
‫שיכולה לקנות לעצמה דברים יקרים,‬
‫שפילסה לעצמה דרך בניו יורק סיטי‬
‫פשוט מפני שנראה שיש לה עיסוקים‬ ‫חשובים יותר משל כל אחד אחר.‬
‫אני צריכה רק להגיע לשם, החלטתי…‬
‫ואף אחד כבר לא יוכל לפגוע בי.‬
‫נו באמת…‬
‫מי רוצה עוד אחת?‬ ‫-כן, תביא לי.‬
‫עוד… ארבע?‬
‫כן, תודה.‬ ‫-קדימה, חבר׳ה!‬
‫חזרת הביתה.‬
‫יש!‬
‫כן.‬
‫עזבתי.‬
‫סיימתי.‬
‫זה פשוט…‬
‫לא הרגיש לי נכון.‬
‫אני שוקלת לכתוב משהו בעצמי.‬
‫להוציא את זה מהסיסטם ככה.‬
‫אני חושב שזה ממש חכם.‬
‫תשתי משהו?‬
‫מרטיני נקי, שלושה זיתים, בלי ורמות׳.‬
‫וודקה עם זיתים בדרך.‬ ‫-טוב.‬
‫תודה לך על השירות.‬
‫בבקשה אל תכעסי,‬ ‫אבל נראה לי שאני עוברת ללונדון.‬
‫נראה לך?‬
‫נחשי מה? אני באמת כועסת. תתמודדי עם זה.‬
‫מה זה?‬
‫כתבתי משהו.‬
‫את חושבת שירצו את זה ב״טיימס״?‬
‫את יודעת מה חבל שלא ידעתי לפני 38 שנה?‬
‫שהרבה יותר קל לכעוס על הבחור.‬
‫החבר שלי בתיכון…‬
‫היה… ״יצירתי״.‬
‫אני מצטערת, לולו.‬
‫זה בסדר. לא צריך לעשות סצנה.‬
‫האנשים שלך…‬
‫הם נרקבים באדמה או משהו, אבל…‬
‫האנשים שאוהבים אותך,‬ ‫שאכזבו אותך בצורה כה עלובה,‬
‫תפסיקי להגן עליהם‬ ‫עם העמימות המקושקשת הזאת,‬
‫ואולי באמת יהיה לך משהו.‬
‫אבל בינתיים, שיהיה לך ברור:‬
‫משהו שמתקרב לכנות‬ ‫זה לא מספיק טוב בשביל "הניו יורק טיימס".‬
‫אז תנסי שוב.‬
‫תכתבי כאילו איש לא יקרא את זה.‬
‫לא לוק, לא הוריו המעופשים, ובטח לא הורייך.‬
‫ככה כותבים משהו ששווה לקרוא.‬
‫אף אחד לא מכריח אותך לכתוב על זה.‬
‫טוסי ללונדון. תחיי את חייך עם לוק.‬
‫אבל תחליטי משהו.‬
‫תחליטי.‬
‫אני מנסה.‬
‫אסביר לך במילים הכי פשוטות:‬
‫פשוט תגידי מה את רוצה,‬
‫לא מה כולם רוצים,‬
‫ואז תעשי את זה.‬
‫ואם תספרי מה שסיפרתי לך הרגע…‬ ‫-לא אספר.‬
‫על זה שעברו 38 שנים מאז שהייתי נערה,‬
‫אני אתפוס אותך ואכריח אותך לאכול פחמימה.‬
‫״עמדה בפניי החלטה ביום ההוא.‬
‫״יכולתי להאשים את העולם במה שקרה לי,‬
‫״או למצוא את ההזדמנות.‬
‫״כל אתגר, כל כאב לב,‬
‫״כל טרגדיה בחיים,‬
‫״מציעה הזדמנות לעשות משהו שונה,‬
‫״לעשות מעשה טוב.״‬
‫אמרתי לך. ממש מעורר השראה, נכון?‬
‫לא שמעתי מילה ממה שהוא אמר.‬
‫״אסור שמישהו ייקח ממך את הבחירה הזאת.״‬
‫תראי, אני יכול להודות‬ ‫ששיקרתי לגבי המעורבות שלך בירי.‬
‫הייתי צעיר ומפוחד, מבולבל.‬
‫אנשים יבינו את זה.‬
‫אבל…‬
‫אני לא יודע איך להסביר את מה שקרה בינינו.‬
‫יש לי אישה.‬
‫שלוש, שתיים…‬
‫בנות.‬
‫ממש בשנייה האחרונה.‬
‫וזה… יהרוס אותן.‬
‫אבל אני הייתי מותרת לכולם?‬
‫רק ניסיתי להקדים אותך.‬
‫פחדתי שתספרי למשטרה‬ ‫על הלילה ההוא בבית שלי.‬
‫וגם הייתי תקוע בכיסא, ואת לא.‬
‫אז נורא כעסתי עלייך.‬
‫אתה יודע מה ההבדל‬
‫ביני לבין מישהו כמוך, דין?‬
‫ביני לבין מישהו כמו ארתור?‬
‫כי גם אני כעסתי. אין לך מושג עד כמה.‬
‫אבל הכעס שלי הוא כמו פחמן חד־חמצני.‬
‫הוא חסר ריח, חסר טעם, חסר צבע,‬
‫ורעיל לחלוטין.‬
‫אבל רק לי.‬
‫אני לא מוציאה את הכעס שלי‬ ‫על אף אחד מלבד עצמי.‬
‫לא רציתי שזה יקרה ככה.‬
‫הייתי…‬
‫שיכור. את יודעת?‬
‫בכלל לא הבנתי שזה מה שעשיתי.‬
‫לא כשבכיתי?‬
‫לא כשהתחננתי שתחכה?‬
‫שתחכה,‬
‫שתחכה, כאילו נדבר על זה. נפתור את זה.‬
‫אתה יודע שבכל פעם שאני מתחילה‬ ‫להרגיש קצת טוב עם עצמי,‬
‫אני נזכרת שהתחננתי…‬
‫ואז זה נעלם.‬
‫אם תדברי על הלילה ההוא, אני אכחיש…‬
‫ואתעקש על הטענה שלי‬ ‫שתכננת את זה עם ארתור ובן.‬
‫ויש המון אנשים שיאמינו לי.‬
‫אתה ברצינות מנסה לאיים עליי עכשיו?‬
‫אני מנסה להציע לך עסקה.‬
‫בסדר?‬
‫את לא תדברי על מה שקרה בלילה ההוא,‬
‫ואני אגיד שלא היה לך שום קשר לירי.‬
‫הנה זה.‬
‫תראי, אני יודע שהייתי מניאק אז,‬
‫אבל המשימה שלי בחיים‬ ‫היא לכפר על זה. יום־יום.‬
‫זה…‬
‫זה בכלל לא נחשב?‬
‫תודה.‬
‫גם אני הייתי קורבן…‬
‫אבל אף אחד לא התייחס אליי בהתאם.‬
‫אז תפסיק עם הרחמים העצמיים והבולשיט.‬
‫אתה יודע כמה פעמים‬ ‫אמרתי את המילה ״אונס״ בחיי?‬
‫כן, גם אני שונאת את המילה הזאת.‬ ‫בא לי לקלף לעצמי את העור.‬
‫אני תוהה אם אמרת אותה פעם.‬
‫אפילו פעם אחת.‬
‫יש מצב שלא.‬
‫אז אני אשב פה ואראה איך אתה מתפתל‬
‫בזמן שתצרף אותה לאוצר המילים שלך.‬
‫בסדר.‬
‫ניצחת.‬
‫אני…‬
‫אנסתי אותך.‬
‫בסדר?‬
‫זה כבוד אמיתי לפגוש אותך…‬
‫תודה רבה. אתה ממש מעורר השראה.‬
‫אז אני אשב פה ואראה איך אתה מתפתל‬
‫בזמן שתצרף אותה לאוצר המילים שלך.‬
‫בסדר.‬
‫ניצחת.‬
‫אני…‬
‫אנסתי אותך.‬
‫צריכה הרמה?‬
‫ברוך שפטרנו, טיפאני פאנלי.‬
‫ברוכה הבאה, אני האריסון.‬
‫את שייכת לכאן.‬
‫באמת.‬
‫סליחה. רק שנייה.‬
‫כן, ברור.‬
‫טוב.‬
‫כן. תודה.‬
‫אלוהים!‬
‫נדבר בהמשך.‬ ‫-כן.‬
‫היי.‬
‫אפשר לדבר רגע?‬
‫זה יתפרסם ב"ניו יורק טיימס"?‬
‫כן.‬
‫איך יכולת לא לספר לי?‬
‫סליחה.‬
‫אני פשוט לא מבין. אני…‬
‫תמיד חשבתי שהשארת את כל זה מאחורייך.‬
‫הערכתי אותך על זה. חשבתי שאת כזאת קשוחה.‬
‫קשוחה כל כך‬
‫שניסיתי לדלג על החלק שבו זה כואב לי?‬
‫לא. אם לא אעשה את זה, זו תהיה העמדת פנים.‬
‫בסדר, אבל לא יכולת לפתור את זה באופן פרטי?‬ ‫את חייבת לחשוף את כל הפרטים לכל העולם?‬
‫האנשים האלה…‬
‫הריצו בדיחות על הצורה של שיער הערווה שלי.‬
‫הם צחקו על הקולות שהשמעתי. אז…‬
‫אז כן, הפרטים חשובים לי.‬ ‫-הם מתו.‬
‫ואחד מהם בכיסא גלגלים.‬ ‫הם לא שילמו על הטעויות שלהם?‬
‫הטעויות שלהם?‬ ‫-הם פישלו, אני מסכים איתך.‬
‫לא.‬
‫פשלה זה לקחת את האוטו של ההורים בלי רשות‬
‫ולשרוט את הצבע.‬
‫״פשלה״ זה אפילו לא קרוב למה שהם עשו לי.‬
‫אני, זאת החזרה הגנרלית שלנו!‬
‫למה אנחנו מדברים על זה עכשיו?‬
‫אלוהים! פעם היית שונה כל כך.‬
‫היית כזאת כיפית.‬
‫כיפית?‬ ‫-כן, כיפית.‬
‫היינו נהנים ביחד. זה חסר לי.‬
‫אני לא יודעת אם אני כיפית.‬
‫אני לא יודעת מה זאת אני,‬
‫ומה המצאתי כדי למצוא חן.‬
‫פעם התגאיתי בזה כל כך. אני…‬
‫חשבתי שאני זיקית כזאת, חכמה יותר מכולם.‬
‫חכמה כל כך שאני לא יודעת כלום על עצמי.‬
‫היי, אני לא חושב ככה.‬
‫אנחנו יכולים לחזור לשם. היי, תפסיקי.‬
‫אנחנו יכולים לחזור לשם.‬
‫אני אוהב אותך. את אוהבת אותי.‬
‫נמצא פתרון.‬
‫לא.‬
‫זוכר שפעם אמרת שאתה מרגיש‬ ‫כמו סעיף שאני מסמנת עליו וי?‬
‫אני באמת אוהבת אותך…‬
‫אבל השתמשתי בך.‬
‫אני מרירה כלפיך.‬
‫זה… זה לא הוגן.‬
‫אתה לא זה שפגע בי,‬
‫אבל אני מוציאה את זה עליך.‬
‫לא הרגשתי שאת מרירה כלפיי.‬ ‫-כי אני כמו בובה ממוכנת.‬
‫תסובב את המפתח,‬ ‫ואגיד בדיוק את מה שרצית לשמוע.‬
‫התכחשתי לעצמי עוד ועוד.‬
‫״אני בסדר״.‬
‫״אני לא פגועה״.‬
‫וזה יצר זעם בתוכי.‬
‫הייתי צריכה להתמודד עם כל זה קודם.‬
‫אני פשוט חייבת לעשות את זה עכשיו,‬
‫בלי לחשוש מהדעה שלך, או של כל אחד אחר.‬
‫זה באמת קורה עכשיו?‬
‫כמו שלולו אמרה,‬
‫משהו שמתקרב לכנות לא יספיק.‬
‫וזה מה שהיה לי עם לוק.‬
‫אני שונאת שפגעתי בו,‬
‫אבל זה מקומי.‬
‫זה מה שתמיד רציתי.‬
‫אשקר אם אגיד שאני לא סובלת‬
‫ממקרה קל של תסמונת הגף הדמיוני.‬
‫אבל אולי עדיף בלעדיו.‬
‫״אם תקראו היום רק דבר אחד,‬
‫״תקראו את המאמר של אני פאנלי‬ ‫ב'מגזין הניו יורק טיימס'.‬
‫״שלחתי אותו לכל הנשים שאני מכירה.‬ ‫תעשו את זה גם אתן!״‬
‫דין בארטון אכל אותה בענק!‬
‫אלוהים…‬
‫תתעוררי!‬ ‫-אני ערה!‬
‫את ויראלית!‬
‫אלוהים.‬
‫יש לך מיץ תפוזים?‬
‫כן, יש משקה בטעם תפוזים בדלת.‬
‫היא סופרת מצחיקה.‬
‫- גם אני הייתי קורבן -‬
‫תראי!‬
‫-את נראית מדהים.‬
‫אני כל כך גאה בך.‬
‫הרגע סיימתי לקרוא את המאמר שלך,‬
‫ואני המומה לגמרי.‬
‫תודה שהשמעת קול.‬
‫ממישהי שתמיד הרגישה שאף אחד לא יקשיב לה.‬
‫בכיתי כשקראתי את המאמר שלך.‬
‫תודה שהוצאת אותו לעולם.‬
‫גם אני הותקפתי ע״י מישהו שחשבתי שהוא ידיד.‬
‫הסיפור שלך נותן לי תקווה שיום אחד‬ ‫גם אני אוכל לספר את הסיפור שלי.‬
‫נאנסתי בזמן שלא הייתי בהכרה.‬
‫הקטע על החזרה להכרה‬
‫ממש הכה בי.‬
‫מעולם לא סיפרתי על זה,‬
‫אפילו לא לבעלי.‬
‫- החוכמה והידע יהיו היציבות בדורך -‬
‫כשהתיישבתי לכתוב את המאמר הזה,‬
‫המטרה הייתה לשקם את שמי הטוב.‬
‫אולי להכאיב לאנשים שפגעו בי.‬
‫אבל זה נהיה הרבה יותר מזה.‬
‫הרבה יותר ממני.‬
‫נעים להכיר אותך.‬
‫כמובן. תודה.‬
‫קראתי את המאמר שלך, ו…‬
‫העניין הוא שחשוב שכולנו נדבר בחופשיות,‬
‫גם כשרוצים להשתיק אותנו,‬
‫כדי שנוכל להיות הנשים‬ ‫שהיינו מעריצות בצעירותנו.‬
‫אני שומעת מנשים‬ ‫שמעולם לא סיפרו את הסיפורים שלהן.‬
‫מנשים שנשאו את הדבר הנורא הזה לבדן‬
‫במשך 38 שנה, ו…‬
‫אני מקווה שאף אחת‬ ‫לא תצטרך לעשות את זה שוב.‬
‫אני מקווה שאנשים ירגישו‬ ‫מחויבים לחלוק את סיפוריהם,‬
‫לדבר על מה שקרה להם,‬
‫ולדעת שאין שום סיבה להתבייש.‬
‫וואו.‬
‫אני, תודה רבה שבאת הנה היום.‬
‫בטח.‬ ‫-סיפור מעורר השראה.‬
‫תודה.‬
‫טיפאני פאנלי, נכון?‬
‫כן.‬
‫שרה גרדנר.‬ ‫אני כותבת על בריאות הציבור ב״בלומברג״.‬
‫טוב.‬
‫פיקוח על נשק הוא בתחום הסיקור שלי.‬
‫כתבתי רבות על הקריירה של דין בארטון.‬
‫הוא עזר להרבה אנשים במשך השנים.‬
‫נקווה שגם 15 דקות התהילה שלך יעזרו.‬
‫נעים להכיר.‬
‫גם אותך.‬
‫סליחה, אני ממש מצטערת…‬
‫הייתי שמחה להישאר בקשר,‬ ‫אבל כבר שכחתי את שמך.‬
‫שרה…‬ ‫-זה בסדר.‬
‫פשוט אזכור אותך בתור האישה שאמרתי לה‬ ‫שתלך להזדיין בשדרה החמישית.‬
‫את חייבת לעבוד על ההגשה, פאנלי,‬
‫אבל פאק, איזו הרגשה טובה.‬
‫- NETFLIX מציגה -‬
‫אם את/ה, או אדם המוכר לך,‬
‫חווה אלימות מינית‬ ‫או מתקשה בבריאותו הנפשית,‬
‫ניתן להשיג מידע ומשאבים בכתובת‬ ‫WANNATALKABOUTIT.COM.‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין‬