Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Det är 2015 och folk ser fortfarande giftermål som ett livsmål för kvinnor.
Den fällan gick inte jag i.
Vissa gillar verkligen känslan av att ha en kniv i handen.
Jag kastade mig i den.
Men de flesta kockar föredrar…
Jag brukar inte gå igång på husgeråd,
men jag ska gifta mig om sex veckor, så här är vi nu.
-Så den är vassare? -Läskigt vass.
Hon är inte billig, men hon har den överlägset bästa eggen.
Vi kan ju inte gå in i äktenskapet med undermåliga eggar, älskling.
Man ska välja en kniv som ligger rätt i handen.
Hur känns Zwillingen?
Skärp dig, psykopat.
Den är tyngre.
Hon har fingertoppskänsla.
För en nätt kvinna som ni tror jag att en Miyabi kan vara mer lätthanterlig.
Jag har inte skippat lunch i sex år för att den där pajasen ska kalla mig "nätt".
"Nätt" kallar man korta och feta tjejer.
Det vet jag, för jag har varit en sån.
Messa din mamma och meddela att allt är klart.
Luke Harrison den fjärde spelade lacrosse på universitetet, kitesurfar på Nantucket
och åker skidor i Vail, för Aspen är så nedlusat med nyrika.
Han kallar mig "stumpan" på ett fint sätt.
Kom, stumpan.
Det är hans födslorätt att äkta en blond insekt med norskt påbrå
och ett könsneutralt namn som Landry eller Devon,
som genomskådar mig på en mils avstånd.
Kan vi köpa pizza?
Vem är du, och vad har du gjort med min fästmö?
Jag är inte av fin börd,
men jag har nåt som inte kan köpas för gamla pengar.
Skärpa.
Det krävs inte mycket i Lukes värld.
Älska att jobba, hata barn, även de söta,
ha några otäcka hemligheter,
och vara evigt tacksam att Luke vet om dem och ändå älskar mig.
Mamma undrar om inbjudningarna är skickade.
När jag har godkänt typsnittet.
-När du har godkänt typsnittet? -Ja.
-"När Ani har godkänt typsnittet." -Tack.
Hon skriver att de ska skickas sex veckor i förväg.
-Är det bara sex veckor kvar? -Ja.
Ja, det är det visst.
Är ni nöjda?
-Ja, kan vi få en kartong? -Javisst.
-Muggen. -Okej.
En person sa att jag var som ett djur.
Ett snedsteg, så ser Luke det också.
Du kan ta den. Tack.
Vad har hänt här?
Servitrisen spillde läsk över pizzan och min klänning.
Åh nej…
Det är ingen fara, stumpan.
Kom, jag hjälper dig.
Jag älskar dig.
-Gud, vad mätt jag är. -Du åt ju knappt nånting.
Okej, jag har hemligheter, men ingen annan har fått mig att känna mig så här trygg.
Starkt av dig att äta kolhydrater.
Jag vill se er drypa av svett!
Inget gör så ont att ni inte kan stå ut i tio sekunder till.
Nitton minuter? Somliga har faktiskt ett jobb att sköta.
Inte jag, men somliga.
Jag får inte bli sen i dag.
-Ska du träffa dokumentärfilmaren i dag? -Ja.
Jag ska se till att du kommer i tid.
Nell Rutherford har lotsat mig sen första året på college.
-Jag vet att du aldrig åker tunnelbana. -Nej, sluta. Jag hatar det.
Jag är här.
Nell är en äkta blondin med gamla pengar.
Jag var plugghästen som gick på bidrag.
Vi hatar våra ursprung.
-Din mamma kommer väl i helgen? -Ja.
Hon har försökt hitta en prisvärd outfit
till när jag ska prova ut klänningar på Saks Fifth Avenue på 5th Avenue.
Vad är motsatsen till legend?
Jag tycker att det här är mest du.
Only You Pro?
Skulle du ta det?
Jag gifter mig inte förrän vi har en kvinnlig president,
så det får vi veta tids nog.
Jag är fortfarande orolig för att det är ett misstag.
Att gifta dig?
Nej, men är Only You Pro ett typsnitt som skriker "slampa utan vett och etikett"?
Typsnitt kan inte vara slampiga.
Jag får ingen luft.
Herregud.
Ingen fara.
Herregud.
Det här är normalt. Det händer jämt.
Vi står still på grund av framförvarande tåg. Tack för ert tålamod.
Känns det okej? Så där ja.
-Nästa: 35th Street-Herald Square. -Nu åker vi igen.
Herregud…
Eleanor Whitman rekryterades från The Atlantic
för att lyfta vårt sexfixerade modemagasin.
Hur var helgen?
Som att springa en halvmara på Williams-Sonoma.
-Williams-Sonoma? -Ja.
Försök få in Scully & Scully på önskelistan, om det går.
Lukes familj kan nog nappa.
Och vad fan är Scully & Scully?
-Jag är besatt av Scully & Scully. -Jag har sovrumslampetter därifrån.
Eleanor får skriva om ämnen av vikt,
som löneskillnaden och kvinnor i Afghanistan.
Jag skriver om andra, lika viktiga saker.
Ditt tilltal, miss FaNelli…
…är utan dess like.
Jag har ont i käken efter det där.
Det är det här som säljer.
Mäns njutning är tydligen av yttersta vikt.
Enligt en studie i American Journal of Public Health
behövde 30 % av våldtäktsöverlevarna själva betala 940 dollar för våldtäktskit.
En hel månadslön.
Jag tänkte mig "Priset för våldtäkt" som rubrik.
Usch, lavendel.
Vad sägs om "När våldtäkten kostar mer än hyran"?
Det kan få in oss på The Today Show.
Miss FaNelli, ge mig nåt slynigt för att hålla oss rullande.
Okej.
Slynigt, alltså…
En studie i Journal of Kinesiology
har visat att näsandning är optimalt för prestation
och tillämpas av världsledande idrottare.
"Olympisk avsugning på fem veckor:
Andas som en elitidrottare för att ta den djupare än hans ex."
Du är en sån pärla.
-Utkast mot veckans slut? -Ja.
Tack, allihop.
Följ med mig.
Ditt namn kommer att stå i New York Times redaktionsruta.
Under mitt, men det slår en matberedare som bröllopspresent.
Jag är så nära att bli Ani Harrison,
redaktör på New York Times söndagsmagasin,
och någon som folk respekterar.
Att avstå lunchen ger mig möjlighet att ockupera Eleanors rum vid behov.
En dag ska jag ha hörnrummet och en egen vräkig hylla
med prestigefyllda och rent ut sagt falliska priser.
Till dess låtsas jag att jag är betydelsefull.
Stenen var Lukes mormors.
Förlåt, hans "mommos".
Han sa att han kunde låta infatta den i en diamantring, som alla tjejer gör nu.
Just därför skulle jag aldrig göra det.
Mitt budskap ska vara klart och tydligt.
Det här är en släktklenod.
Vi har inte bara pengar, vi har gamla pengar.
Gör ert bästa.
Hej, Ani. Fint att se dig igen.
Förlåt att du fick komma ända hit.
Tack, Katie.
Påminn Benjamin om grafiken till åldersskillnadsartikeln.
Vilken artikel?
Den jag precis hittade på för att imponera.
Fråga Penelope.
-Sätt dig. -Tack för att du tar dig tid.
Jag vet att du sa att det är fel tidpunkt för dokumentären,
men det har hänt en hel del sen vi talades vid senast.
Din tidigare klasskamrat Dean Barton har skrivit på för en intervju.
Håll ihop nu, för fan.
Han släpper en ny bok. Du har säkert sett hans tal till kongressen från i somras.
Bara 200 gånger.
Nej.
Han efterfrågade skärpt bakgrundskoll för vapeninnehav i Pennsylvania.
Ringen. Visa honom ringen.
Jag har haft fullt upp i sommar med bröllopsplanering
och magasinets initiativ med Hillarys kampanj.
Det måste vara jobbigt att fortfarande bli utfrågad om det här efter alla år.
Du överlevde historiens värsta skolskjutning.
Att det fortfarande fängslar folk beror på att det är många frågor du inte svarat på.
De undrar om du var hjälte eller medbrottsling.
Jag var inte inblandad.
-Varför påstår Dean det? -Jag vet inte.
Vill du inte berätta din version?
Du har intagit din plats ser jag, FaNelli.
Jag behöver tre till fem ingressförslag till simultanorgasmartikeln efter lunch.
Lolo Vincent, chefredaktör för The Women's Bible.
Aaron Wickersham, filmare.
Just det, jag såg din kortfilm på Torontos filmfestival.
Är du månadens snygging i december?
Jag jobbar på en dokumentär om vapenvåld i skolor.
-Jag hoppades få intervjua… -Säg det inte.
…TifAni.
Jag glömmer alltid att du heter så.
Ani är märgfullare.
Vi har ägnat ett år åt att efterforska händelsen på din skola.
Jag menar inte att göra dig upprörd,
men vi har upptäckt en helt annan sida av historien.
Jag är bara ute efter sanningen här och lovar att inte orsaka dig mer lidande.
Så länge du får din sensationshistoria.
Förlåt, men det kan du omöjligt lova mig.
Och om jag säger att jag tror dig, Ani?
Tack.
DEAN BARTON ANKLAGAR TIFANI FANELLI FÖR INBLANDNING I SKOLSKJUTNING
BIOGRAFI - FÖRFATTARSKAP - AKTIVISM
ÖVERLEVDE SKOLSKJUTNINGEN I BRENTLEY 1999
Det ser ut som ett slott, TifAni!
Jag förväntar mig alltid finare bilar i Main Line. Det ska ju vara så snofsigt.
Mamma…
Samtliga eleverna som har fått det här skrivandestipendiet…
…har gått vidare till toppuniversitet.
Jag tjatar, men i college skaffar man sig sitt umgänge för resten av livet.
På offentliga skolor finns inga män av rätt kaliber.
Okej, mamma.
Det är nu det börjar!
Hej då!
Du är redan snyggast i skolan.
Mamma!
Mina första veckor på prestigeskolan gick åt till att lära mig grupperingarna.
De populära…
-Hej.
…de smarta,
och så alla andra.
Och toppenläraren som såg min begåvning på en gång.
"Holden är en så kallad opålitlig berättare,
vars version av sanningen inte går att lita på."
Det är hämtat ur TifAni FaNellis enastående uppsats.
Välkommen till Brentley. Bra jobbat.
Geniet i flaskan, baby…
Lägg av.
Tack.
Men vad hade de andra som jag inte hade?
Härkomst.
Hilary!
-Hej, Dean. -Köp godisfiskar åt mig.
Jag hjälper dig.
Ta inte en bricka.
Tack.
Okej.
Kom och sitt med oss.
Liam!
-Här, Peyton. -Tack.
Hej!
-Läget, TifAni? -Jäklar, grabben har redan tingat henne.
Jag visade henne till språksalarna i morse, pucko.
-Vad blir jag skyldig, Finny? -"Finny"?
Tif-Finny…
Det är lugnt.
Bara Dean skulle låta en bidragstagare bjuda på lunch.
Det är ett skrivarstipendium.
Som bara låginkomstelever kan söka.
Liv…
Och ändå, fast du är John D. Rockefellers barnbarns barnbarnsbarn,
fick du spö i uppsatsskrivningen om Salinger av…
Du förstår, Olivia fick byta efternamn från Rockefeller till Kaplan
på grund av kidnappningshot. Det var tufft för henne.
Passa dig för den galningen, Finny.
Sätt godisfiskarna i halsen, Dean. Din idiot.
De betraktar skärpta vapenlagar som ett försök att frånta dem deras vapen.
Och jag tänkte som de, Rachel,
tills jag insåg att vårt förslag inte skulle hota mina rättigheter,
men hade inneburit att skjutvapnet som sargade min ryggmärg
var registrerat och inlåst, utom räckhåll för farliga och psykiskt instabila…
-Varför tittar vi på det här? -Den där filmaren tog kontakt igen.
Vad vill han?
Dean ställer upp i dokumentären.
Visst…
Det är ett desperat försök att övertala dig.
Du är storyn. Det är du som aldrig har pratat om det. Han behöver dig.
Du…
Gör det om du känner att du behöver det.
Men du behöver inte försvara dig inför mig eller dina riktiga vänner.
Än sen vad folk tycker?
Lätt att säga när alla älskar en, Luke.
-Vill du höra en god nyhet? -Ja.
De vill göra London attraktivt för oss båda två.
Byrån betalar Luke skit-i-känslorna-pengar för att flytta till London,
där jag blir hans barfota, gravida fru.
John sa att konstskolan rankas som världens sjätte bästa.
Kom igen, Luke.
Konstskolor är till för vita kvinnor som inte lyckas få betalt för sitt skrivande.
Jag trodde du skulle bli glad.
Lolo sa i dag att hon är i slutfasen
i kontraktsförhandlingar med New York Times Magazine.
Hur många gånger har hon inte sagt det?
Utan ett faktiskt anbud så är det inte på riktigt.
London är på riktigt.
Det här är en riktig möjlighet för dig.
Okej, jag ska tänka på saken.
-Gör det. Jag springer en sväng. -Okej.
Se det som en nystart, stumpan.
VÄLKOMMEN TILL BRENTLEYS SKOLDANS HÖSTEN 1999
-Lugna er! -Du fixar det.
Kolla nu.
Herregud…
Liam dansar typ parningsdans.
Han är så läcker.
Kolla nu, Peyton.
-Vad fan?! -Spänn av.
Du är skum. Stick härifrån!
-Tagga ner. -Jag ska döda den där jäveln.
Han är så söt!
Arthur, jag tror jag är gravid.
Era barn lär behöva en privatlärare.
Varför känns det som om du har gjort nåt dumt?
Du lovade, inga dumheter i kväll.
Löften är till för att brytas, mon chéri.
Han har en plunta. Kom igen.
Arthur…
Sluta.
Du följer med mig.
Kom.
Hilary!
Kom!
Fortsätt.
Flickor… Om ni lämnar skolområdet måste jag ringa era föräldrar.
Mamma vet att jag ska till Dean. Hon är typ bästis med mrs Barton.
-Ja. -Tiff ska sova över sen.
-Ring Hilarys mamma om du vill. -Ja, ring mamma.
Ja, jag är här.
Kom!
Hej!
-Hej, mr Larson! -Nej, sluta!
Han ringer mamma.
Jag älskar den här låten!
Hon skulle passa i halterneck.
Hon passar i allt.
Bröstförminskningen gjorde henne inte mindre bredaxlad.
Gift dig med mig!
Ett skärp, kanske?
Det behövs nån utsmyckning, det är lite kalt.
Om du hade väntat i fem sekunder kunde du ha undvikit att racka ner på min klänning.
Jag rackade inte ner på klänningen! Hörde nån mig racka ner på den?
-Du vill bara ha pricken över i. -Nell fattar.
Jag såg ett avsnitt av Say Yes to the Dress
där bruden hade en prinsesskjol
som var avtagbar.
Kate Middleton hade inte tyllkjol på sitt bröllop.
Det borde inte gravida barnbrudar i Ohio heller ha.
Tack!
Ja, hon var i sjätte månaden.
Men jag föredrar ändå det framför en sån där bolerino.
Bolero.
Ta ett glas till.
Ani.
Förlåt att jag vill fira ditt livs viktigaste dag.
Jag kollar rean däruppe.
Glas får inte medtas från brudklänningsbutiken.
Döda mig inte, men jag håller typ med henne.
Du är sexigare än så här.
Jag gifter mig i lyxtygernas huvudstad
och tänker inte skämma ut Luke i nån paljettklänning.
"Skämma ut Luke"? Herregud, Ani…
Det är fem veckor kvar. Varför säger du nu att det är fel på klänningen?
Det är inget fel på den. Inget med dig är fel. Slappna av nu.
Det är omöjligt med lyxhustrun från Pennsyltucky i stan.
Var snäll mot din mamma.
Den där skärningen klär dig.
Den är mer förlåtande än en del annat du har.
Det är filmaren, Aaron.
Låt svararen ta det.
Du hade väl sagt nej? Varför ringer han?
Det har jag,
men jag ville bara veta, ifall jag skulle ändra mig,
när jag behöver vara tillgänglig.
Jäkla skit.
-Ani… -"Skit" på ett bra sätt?
Du borde hänga ut Dean Burton som det skenheliga svin han är.
Det här är inga-mjölkprodukter-på-en-månad-skit.
Enpappersskit.
Nej, jag vet inte… Jag är inte redo.
Vad ska behövas?
Dean håller tal inför kongressen som blir virala
och jag skriver om hur man stimulerar en oomskuren penis.
De är känsligare än såna utan polokrage, enligt experterna.
Ingen trodde mig då för att jag var en fattig trashank.
För att klara det här måste jag vara skottsäker.
Jag måste kunna säga att jag jobbar på New York Times,
att jag bor i Tribeca i ett hus med hissvaktmästare,
att jag är Ani Harrison, gift med Nantuckets lagkapten i lacrosse,
och "hur vågar ni tro det som Dean påstår om mig",
medan jag torkar en tår med just den här handen.
Fyra av fem.
Inte för att du behöver det för att bli trovärdig.
Inte du, men jag gör det.
Jag gör det.
Herregud, vad snorkiga de är här.
De har faktiskt ett serviceyrke.
-Jag ska ringa ett snabbt samtal. -Okej.
-Det går bra. -Tack.
Den ger förmåner.
Hej, Ani. Bra att du ringde.
Jag var inte nöjd med hur det slutade på kontoret.
Den nya rektorn låter oss filma på campus i september.
Vi ska spika schemat och vill gärna ha med dig.
-Snyggt, Spencer. -Ring mig när du kan.
Förlåt, du ser precis ut som min dotter.
Folk förväxlar mig ofta med andra.
Medan vi ändå pratar…
Den.
Du har bra smak.
Hej, Aaron.
Jag bor på Ritz-Carlton när jag är hemma.
Fint.
OM 30 DAGAR GIFTER JAG MIG MED DET HÄR OTÄCKA TROLLET
GIFT DIG INTE MED DEN PSYKOPATSLAMPAN
HAR DEN ÄRAN, LIAM ROSS, MIN BRORSON SOM SKULLE FYLLT 32 I DAG.
SÅ FIN. GRÄT NÄR JAG LÄSTE.
SANNINGEN MÅSTE FRAM. LÖGNARNA GÅR FRIA.
Nu kör vi!
-Shots!
Kom igen!
Så där ja!
Jag tar den också.
Kom igen!
-Din mamma är här, Hilary. -Helvete, mamma!
-Kom, Tif! -Ledsen, du får henne inte.
Tif!
Han vägrar släppa.
Drick, Finny! Kom igen!
I mitt hus gäller mina regler.
Ani?
TA BORT
Byråkratjävlar…
Vi får inte skriva "klitta", men "klitoris" går bra.
Okej.
Men det behöver inte du veta, för du jobbar inte här längre.
Vi ska till New York Times.
Ja, för helvete!
Tack.
Vi har bokat bord för fyra i namnet Harrison, klockan 20.
Hej!
-Du är på gott humör. -Jag har goda nyheter.
En i sällskapet väntar i baren.
Jag berättar sen.
Här. Tack så mycket.
Det där är hustrun.
Okej.
Whitney.
-Hej, Luke! -Fint att se dig.
Andrew blir lite sen.
-Min fästmö Ani. -Hej. Whitney.
-Trevligt.
Ni får ursäkta, men jag har varit fast hemma med en 16-månaders.
En 16-månaders?
Du är ju så snygg!
Jag har bra hand med fruar.
Har du bilder?
Det är bara att behandla dem som om de uppfunnit moderskapet.
Bläddra åt höger.
Det finns en särskild plats i helvetet för kvinnor som inte bara kan visa en bild.
Titta, älskling, vilken liten godbit!
Söt. En öl, tack.
Är det din man?
Såvitt jag vet.
Förlåt, trafiken stod helt still på 5th.
-Där kommer han. -Hej, Luke.
-Fint att se dig. -Detsamma.
-Hej, älskling. -Hej.
Det här är Ani.
Trevligt att träffas. Andrew.
Mr Larson, det är ju jag.
TifAni.
TifAni?
"Mr Larson"? Var han din lärare?
TifAni…
Jag kände inte igen dig. Du ser ut…
…som om det aldrig hade hänt.
Ert bord är redo nu.
Vänta lite nu, har du bytt namn?
Det här är TifAni från Brentley.
Herregud…
-Jag ber verkligen om ursäkt. -Det är ingen fara.
-Det som du råkade ut för… -Jag förstår.
Få det att sluta, Luke.
Förlåt, jag…
Om det är till nån tröst
är det din förtjänst att min blåögda man började med kreditderivat.
TifAni var bäst i klassen på att skriva.
Och nu är hon redaktör på Women's Bible.
-Women's Bible? -Ja.
-Det är ju fantastiskt. -Tack.
Jag fick gömma den för mamma.
"Det förflutna är aldrig dött. Det är inte ens förflutet."
Skål för Konfucius.
Faulkner.
-Skål.
Skål.
Ani, du måste bara berätta vad du tycker om filmaren i tajta jeans.
-Ställer du upp i dokumentären? -Har han snärjt dig?
Säg att du också gör det.
Ja.
Det är verkligen på tiden.
Det klaffade som tur var nu. Vi kanske flyttar till London efter bröllopet.
-London? -Ja.
De vill att Luke tar över BlackRocks Europaavdelning.
-Grattis, Luke. -Tack.
-Spännande. -Lite detaljer kvar att lösa.
Kan du jobba för tidningen därifrån?
Jag har faktiskt precis antagits
till Goldsmiths MFA-program vid Londons universitet.
Som föreläsare, väl?
Nu räcker det, magister Larson.
Jag känner mig som en mekanisk leksak.
"Vrid om nyckeln så säger jag det du vill höra."
Det vore så enkelt för honom,
men mr Larson har aldrig fått mig att skämmas.
Hej.
Våra respektive jagar taxi på 7th.
-Får jag berätta en sak? -Visst.
Jag blev erbjuden jobb på New York Times i dag.
Bra jobbat.
Det är inte min förtjänst, men vad stolt jag blir.
Tack.
Hur blir det med London och MFA då?
Jag löser det.
Tif… Jag vet hur det brukar gå.
Foga dig inte.
-Bra att du är med i dokumentären. -Det är en balansakt med honom.
-Han misstror regissörer i tajta jeans. -Och du fogar dig?
-Får jag kalla dig skitstövel nu? -Du borde få göra precis vad du vill.
Okej...
Fint att ses.
Är AC:n på?
Nu borde det bli svalare.
Menade du det du sa om London?
Ibland känner jag mig som nåt som du bara vill pricka av
för att framstå som mer lyckad.
Jag är ingen idiot som inte respekterar ditt yrke bara för att du tjänar mindre.
Det vet du väl?
Du är så skicklig och kreativ, och det älskar jag med dig.
Delvis därför jag vill till London.
Du blir begränsad här och du förtjänar bättre än så.
Allt jag skrivit om de senaste nio åren är "15 000 sätt att ta på en kuk".
New York Times hade aldrig velat ha mig om inte Lolo hjälpt mig.
-Fick du jobbet? -Ja.
Berätta.
Stämmer det här?
-Ja. -Inte ens tio procent mer i lön.
-Jag gör det ju inte för pengarna. -De underskattar dig.
Det är inte personligt. Det finns inga pengar i tidningsbranschen.
Nej, exakt.
Åk till London och gör din MFA, sen kan du skriva en bok, nåt som är ditt eget.
Vill du inte bli ihågkommen för nåt du skapat i stället för nåt du råkade ut för?
Nej.
Jag vill bli ihågkommen för vad jag faktiskt var med om.
Jag vill få upprättelse. Det är allt jag tänker på.
Du har tänkt länge på dokumentären och jag säger inte att du ska avstå,
men Dean har tagit den här hemska händelsen
och vänt den till nåt positivt, och det blir han respekterad för.
Hänger du med?
Ja.
Avsugningsskribentens ord står mot vapensäkerhetshjältens.
Nej, så klart!
Om jag bara fick chansen att skriva om viktigare saker
på nåt ställe med renommé,
så kanske jag skulle kunna mäta mig med Dean.
Tänk om det fanns en möjlighet för mig att få jobba på ett sånt ställe…
Det går inte att prata med dig när du är så här arg.
Det är så varmt här!
Jag går den sista biten.
Kör vidare, tack.
Vad fan, Peyton.
Jäklar, håller ni fortfarande på?
Stick, Liam.
Vi ses, okej?
Vad fan?
Herregud, vilken syn.
-Gör nåt, då. -Nej, det får du göra.
-Hon är helt borta. -Peyton.
Jävlar, alltså.
Jäklar.
Ta hand om din tjej, Liam.
Hördu.
Du. Ingen fara, jag är här.
-Hej. Dean, jag ska hämta lite vatten. -Du behöver sova.
Jag är bara så törstig.
Dean!
Nej, sluta!
Vänta! Sluta!
Sluta! Vänta!
Vänta, Dean! Sluta, snälla!
Sluta! Nej, vänta!
Snälla!
Snälla, sluta! Sluta!
Helvete!
Vad fan!
Finny!
Helvete.
Finny!
Vad fan! Jävla galning! Ut!
Det är så varmt! Jävla skithög!
Vad fan, jävla idiot! Ut!
-Ut! -Älskling, kom ut!
Rör mig inte, för helvete!
Fan ta dig!
Rör mig inte, för helvete!
Du är helt jävla väck.
Ursäkta.
Vet du hur man kommer till Brentley?
TifAni?
Hördu…
Hördu, vad har hänt?
Vad har hänt?
TifAni, vad har hänt?
Du kan komma in.
De är lite stora, men rena.
Kan jag snälla få köra dig till sjukhuset nu?
-Jag ringer din mamma. -Nej.
Du kan inte stanna här.
Det känns inte…
Jag kan få problem.
Tack.
Dean vill träffa dig.
Glöm det.
-Men lyssna. -Nej.
I så fall tar han tillbaka sina anklagelser.
Han kommer att rentvå dig, Ani.
Han vill be om ursäkt framför kameran.
Jag hatar verkligen din mjuka röst.
Förlåt…
Men…
Varför?
Du kanske vet?
För i helvete, få tyst på den här jäveln.
På grund av gruppvåldtäkten.
Nu har jag sagt det, nu finns det ingen återvändo.
Vad jag har förstått ska det ha varit en händelse som du var inblandad i.
Jag beklagar, Ani. Det är vidrigt.
Ja, det får jag inget pris för.
TifAni, eller Ani…
Om du vill göra det här kan vi lägga på en dag till.
Jag ser till att hålla er åtskilda så länge du vill.
Du bestämmer.
Varför hålla matchvikt om man inte tänker gå matchen?
Okej.
Din trygghet är det viktigaste för oss.
Vi vill inte att du traumatiseras igen.
Vi kan ordna en brottsofferstödjare. Förlåt, du kanske föredrar "överlevare"?
Sånt är viktigt nu för tiden.
"Överlevare"? Usch.
"Offer", alltså?
Japp.
Offer.
Det här, helt klart.
Det är mindre ekigt, jag avskyr ek.
Jag har aldrig undrat om jag är adopterad…
Visste ni att det uttalas "brusketta", inte "brushetta"?
Det lärde TifAni mig, hon och Nell bodde i Rom ett tag.
Var trevlig, FaNelli.
Det måste ha varit en upplevelse för er.
Jag älskar Italien, och det är inte långt dit från London.
Det har ni inte sagt nåt om. Har ni bestämt er?
Vi har ju inte bestämt oss än, mamma.
Ursäkta, då missförstod jag.
Jag kommer strax.
Okej.
Vad trevligt. Skål.
Nu en kommentar av Dean Barton.
Varje dag kongressen misslyckas att enas kring ordentliga bakgrundskontroller
är en dag då en elev riskerar sitt liv bara för att gå i skolan.
TifAni?
Det är försumlighet.
-Vad gör du? -Vi är skyldiga dem mer.
-Jag ville titta till dig. -Varför det?
Lilla gumman.
-Jag börjar bli rädd för att träffa Dean. -Okej.
Tänk om jag inte kan vara arg när han sitter i rullstol?
Jag vill inte tycka synd om honom, det är enklare att bara få hata honom.
Nu tycker jag att vi går och super oss redlösa.
Du ska avslöja vilket svin Dean Barton är.
Kan du önska dig nåt bättre?
Var har vi bruden nånstans?
Herregud, hur ska jag klara det här?
Här har vi bruden. Äntligen.
Hallå där, damen.
Hallsy är Lukes slitna faster
som slutade vara en dam för 20 tennisproffskukar sen.
Vad har alla emot ekfat nuförtiden?
Jag har en smörig chardonnay till dig.
Det enda Kalifornien duger till.
En sak till, jag vill inte hamna bredvid paret Gilmartin.
-Vad har du nu gjort? -Ingenting.
De känner sig kränkta av parkbygget.
-Ta inte illa upp. -Det kommer att låta mycket.
De har ju sagt att de ska ljudisolera.
Varför ska en park ljudisoleras?
Det är en skjutbana, Dina.
Klart att vapenägare måste få ägna sig åt sin hobby.
Jag känner mig starkare när jag skjuter än när jag går runt och gnäller.
Nu ska jag gå in. Vill nån ha vatten?
Ja, gärna. Utan is.
Oroa dig inte, du slipper paret Gilmartin. Jag sätter dig vid bord 12,
med resten av gamarna, där du hör hemma.
-TifAni… -Kära nån.
Herregud.
Helvete.
Hon är…
Hon är trött.
Efter en lång vecka.
Ani!
Stanna!
Ani!
För i helvete!
Ani!
Stanna!
Fan.
Är du nöjd med ditt liv?
Ja, jag har ordnat ett bra liv åt mig, mamma.
Vad har du i årslön?
Va?
Vad har du i årslön, älskling?
80 000.
Ibland lite mer, om jag hoppar in och gör nåt för nån annan tidning.
Okej, vi är generösa och säger 90 000.
Vad kostade din klocka? Jag har sett att det är en Cartier.
Det är taktlöst att fråga vad saker kostar, mamma.
Jag vet att du inte tycker att jag gjort nåt med mitt liv.
Men när man lägger 1 500 dollar i månaden på träning,
och lånet kostar 12 000 dollar…
De 90 000 som jag lyckades stoppa undan av underhållsbidraget
för att kunna vara hemma med dig och slippa betala för barnomsorg…
Jag la dem på din utbildning, så att du fick chansen att träffa nån som Luke.
Jag försöker bygga en relation med paret Harrison, men det är svårt.
Och nu ställer du upp i en dokumentär?
-Vad har det med saken att göra? -Allt. Allt, TifAni.
Du skäms över mig nu, försök inte att påstå motsatsen.
Tänk dig då när de får veta vad som hände.
De fick pojkar.
Ingen flicka som kom i puberteten tidigt och var riskbenägen.
De kan inte förstå hur det var.
Jag gjorde allt jag kunde för att skydda dig. Det gjorde jag.
Det var därför jag satte upp en massa regler,
men du ville inte följa dem, och det var ditt val.
Men visst…
Bara…
Blanda åtminstone inte in mig.
Jag gjorde vad alla någorlunda vettiga mammor skulle ha gjort.
En vacker dag förstår du det.
Då märker du hur svårt det är.
Visst.
Men om du fortsätter skrämma Luke kanske du slipper.
Då har du åtminstone ingen annans pengahög att stå på när du kallar mig taktlös.
Ursäkta mig.
TifAni.
Vänta.
Förlåt.
Mamma undrade vad du menade med "gamar".
Okej.
-Stumpan? -Ja?
Kan vi bara ta det lugnt?
Ja.
Okej…
Okej.
Jag kan inte. Gå, snälla.
Snälla, gå bort bara. Förlåt, jag…
Herregud.
Jag uttrycker mig nog dåligt,
men när jag visar dig respekt är det som om du inte kan hantera det.
Tack för skjutsen.
Bara 30 % risk att bli gravid, men bäst att vara på den säkra sidan.
Det visste jag inte.
Liam…
Bara så att du vet så ville jag inte vara med nån annan.
Det är lugnt.
Men det känns också…
Jag blev nog våldtagen.
Är du galen?
Är du helt galen?
Vet du ens vad våldtäkt innebär?
Hur kan du säga så?
Förlåt. Jag menade inte att du gjorde det.
-Finny! -Där är hon ju.
Om jag fortfarande är bakis, så är du det utan tvekan.
Kom, så går vi.
Ers nåd.
Vilket vilddjur du är, FaNelli.
Ni två får faktiskt skärpa till er.
-Vilken tönt du är. -Jaså? Vann du nåt alls i går?
-Ja, två gånger. -Det tror jag inte.
Hade jag förlorat så mycket som du hade jag gått hem.
Men kom igen.
Luke?
"Men älsklingen, har du gjort illa läppen?"
"Min trolovade är sexuellt avvikande, mor."
TifAni, jag berättade för rektor Mayer om händelsen med de tre pojkarna i helgen.
Funderar du på en anmälan, TifAni?
Hur fungerar det? Vad händer då?
De kommer att förhöras av polisen.
Det kommer att stå med i deras collegeansökan.
Om du väljer att gå den vägen måste du vara helt säker på din sak.
Det kan vara svårt efter så stort alkoholintag.
Saker och ting kan förvrängas.
Det var inget tvivel om saken, rektor Mayer.
Hon sa nej.
Var det så, sa du nej?
Jag vet inte.
Jag ville inte.
Jag sa "aj".
Jag minns bara att jag sa "aj".
Jag skrek åt Dean.
Jag försökte knuffa bort Liam, men han trodde att jag ville kyssas.
Han var också väldigt full.
-Vad gör ni? -Ringer din mamma.
Jag kan inte kontakta polisen om en minderårig utan att meddela målsman.
Sluta.
Nej.
Jag har ändrat mig.
Mr Larson har fått sparken.
För att han lät oss åka från festen.
Han blir syndabock. Dean går inte att komma åt.
Kom in.
Men hördu!
Den var hans pappas.
Ja, företräde till Columbia som en utväg ur det här helvetet är allt han gav mig.
-Vill du ha? -Nej.
Jag får inte luft.
Borde vi berätta…?
Vad då?
-Kan vi inte skippa det, Arthur? -Vi är ju vänner.
För två år kom Dean och Peyton på Kelsey Quicks avslutningsfest efter åttan.
De var 16 bast och dragna…
-Jag trodde att de var snälla. -Det var de inte alls.
De skulle bjuda på gräs.
Hoppar du över det framstår jag som en jävla idiot som följde med.
Vart då?
In i skogen, där Peyton höll fast Ben mot marken
och Dean sket på Bens bröst.
Han hade tydligen ätit en burrito innan.
Fan ta dig, Arthur! Du är en jävla idiot.
Visst. Sen sprang han till apoteket, köpte rakblad och skar upp handlederna.
-Är det sant? -Ja.
Han skar uppenbarligen inte djupt nog. Det blev psykkollo den sommaren.
Varför beter du dig så här, som om du var arg på honom?
-Jag är arg på honom. -Varför det?
Han gjorde ju inget.
Det måste vara brottsligt. Biologisk krigföring.
Han ville bara släppa det.
Och nu händer samma sak igen.
Och du lämnar fritt spelrum för att det kan fortsätta inträffa.
Mamma får inte veta.
-Hon skulle hata mig. -Det tror alla.
Jag blev avstängd, men mamma avgudar mig ändå.
Nej, du förstår dig inte på henne.
Nej, vilken slags mamma döljer inte såna pattar under en kabelstickad tröja?
Kolla här, älskling.
Härligt, en kabelstickad tröja till.
-Den här till första dansen, va? -Nej.
-Var vi inte överens om det? -Nej, det var vi inte.
Herregud!
Vi har ju pratat om det. Herregud!
Gud… Vad har vi mer?
Det här är spellistan till bröllopsfesten.
Nej, inte den.
-Inte? -Inte den, och definitivt inte den.
-Gillar du inte den här låten? -Jo, men killen är pedofil.
-Man kan ändå gilla låten. -Det gör jag. Vad är det du inte fattar?
Får du det där att gå ihop?
Stäng av.
Stäng av låten.
Stäng av låten, för helvete!
Okej.
Nöjd?
SLAMPA
Mina två favoritpersoner.
-Berättade du för rektorn om hur du njöt? -Vad gulliga de är. Bedårande.
Där kan man snacka om bred last.
Tack, jag har tränat knäböj.
Sluta. Vi går.
Du är söt när du är arg. Slå mig. Ingen lär hindra dig, som vanligt.
Spöa honom!
På honom!
Jävlar!
-Kom, Dean. Vi drar! -Stick!
Jävlar.
-Ut! -Vad händer?
Du såg inte att det var mrs Hurst. Kan du inte be om ursäkt?
Som du gjorde? Och allt är prima liv nu, tycker du?
Det är bättre än att bli relegerad. Tror du att du kommer in på Columbia nu?
Inte den tonen, tack. Jag försvarade min vän.
Jag vet.
Tack.
Jag vill inte att du tackar mig,
bara att du beter dig som om du hade en smula värdighet.
En liten, mikroskopisk smula, det måste du väl ändå ha?
-Var inte arg på mig. -Det är du som ska vara arg på dig själv.
Du kunde ha sänkt honom, men lät bli för ditt jävla anseendes skull.
-Fan, vad korkad du är. -Visst, det är jag som är korkad…
Man sänker inte bara Dean. Det funkar inte så, Arthur.
Du sa förlåt till Liam, för helvete.
Du sa förlåt till din jävla våldtäktsman! Hur står du ut med dig själv?
Dra åt helvete!
Vänta, TifAni.
Vänta, TifAni. TifAni!
Här. Jävla idiot.
Lycka till i dag, stumpan.
Jag vet att du är nervös, men det kommer att gå bra.
Du förtjänar att få ett avslut. Jag älskar dig.
Hej, Ani. Är du redo?
Vi ska upp här.
Om du vill ha nåt är det bara att säga till.
-Klart? -Klart.
Vi rullar.
Okej, Ani. Är du redo?
Berätta om den där tragiska dagen ur ditt perspektiv.
När du är redo.
Jag har alltid tänkt att människor är som mest sårbara när man ser dem bakifrån.
Man kan skärskåda varenda por, vartenda hårstrå…
De är försvarslösa.
Jag tänkte att det nästan var gulligt att Dean hade blonda hårstrån i nacken,
när det var mörkt och grovt överallt annars… Och sen flög han.
Tif! Tif!
Kom!
Olivia!
Kom!
Han hade ett vapen. Jag såg honom.
Har nån telefon?
Okej, okej…
Ingen mottagning!
Det är du ledsen för.
Se ledsen ut.
Det var orättvist.
Enligt vittnen ska Ben ha sagt…
Hej, Tif.
…som om ni hade ett samförstånd.
Stämmer det?
Ja.
Vad var det för samförstånd?
Jag ville också hämnas.
Han var också ett offer.
Hej, Peyton.
Ska vi gå ut i skogen?
-Röka lite gräs? -Ben…
Jag ber verkligen om ursäkt…
Ben?
Ben!
Vad kände du när han gick?
Gemensam lättnad?
Ja, alltså…
Vi samlades i det ögonblicket i insikten att vi behövde hjälpa Peyton.
Herregud.
-Hördu! -Nej…
Hur kan det här hända?
Vi måste ut.
Hur fan ska den hjälpa?
Vi måste ut.
-Upp eller ner? -De gamla sovsalarna är däruppe.
Tror ni han har gått dit?
Jag tycker ner.
-Fort! -Spring!
Kom!
Du höll inte dörren öppen för Liam Ross.
Jag vill ge dig möjlighet att förklara.
För att jag inte tänkte riskera mitt liv för en som våldtagit mig.
Jag var väl inte modig nog.
Herregud. Dean!
Dean!
Tjejer!
Där är ni ju.
Arthur?
Beth…
Stick, jag gillar dig.
Och du, med ryggrad av spaghetti…
Du vet att du vill.
Är det så fel att jag ville det?
Snälla.
Hans ansiktsuttryck…
Han såg förvånad ut för att jag gav mig på fel person.
Jag kan inte ha en kniv i handen utan att se hans ansikte.
Herregud, Ani.
Tack.
Det kommer att gå bra.
Det var modigt av dig, TifAni.
Säg inte så.
Jag fattar inte att hon är här. Så vidrigt.
Helt otroligt.
Jag insåg inte att jag hade en måltavla på ryggen på begravningen.
Deans version stämde inte riktigt överens med min.
Och vilken var Deans version?
Att han inte ville bli ihop med mig
när jag hade legat med honom och hans två bästa vänner. Att han ratade mig.
Eftersom TifAni hade en relation med flera av pojkarna…
Att min hämnd var att hjälpa Ben och Arthur att planera massakern.
"Helvetets fasor är intet mot en försmådd kvinnas vrede", du vet.
Jag följer er tillbaka till bilen.
Beth?
Och att vi skulle avsluta det hela med att skjuta oss själva,
men att bara Ben lyckades.
Dean skulle aldrig mer kunna gå.
Vem skulle våga kalla honom lögnare?
Är det sant?
Jag visste inte att Arthur tänkte…
Inte det, det med pojkarna!
-Jag ville inte. Jag var full. De ljuger. -Herregud, TifAni…
Det är därför jag inte vill att du dricker!
Jag ringer en advokat så fort vi kommer hem.
Vad ska folk säga?
Du blev aldrig åtalad som medskyldig, men varför anmälde du inte pojkarna?
Jag tyckte inte att det var värt det.
Mamma…
-Mamma… -Nej, TifAni.
Nej.
Du äcklar mig.
Förlåt.
Du är inte den dotter jag har uppfostrat.
Du har tur som har en mamma som ordnade en advokat åt dig.
Ja, där har jag verkligen tur.
Jag kan skatta mig lycklig.
Önskar du att hon hade hjälpt dig mer?
Jag önskar att hon inte hade sett på mig som om jag var skadat gods.
Vill du prata mer om det, eller ska jag fortsätta?
-Vad fan, Aaron?! -Hej, Finny.
Han ska inte vara här.
-Ut härifrån. -Vänta.
Bara fem minuter, Finny.
Vad gör du här? Så här sa vi inte.
Vänta, Ani! Det är han som ska härifrån.
-Finny! -Nej, det är lugnt.
-Ani! -Snälla?
Vänta, Ani.
Vänta, Ani. Låt inte Dean köra iväg dig.
Tänk på alla kvinnor du kan hjälpa med din berättelse.
Du står upp för dem också.
"Alla kvinnor" klarar sig nog.
Mamma propsade på att jag skulle stanna på Brentley.
Det blev två ensamma år.
Mina klasskamrater och jag hade överlevt ett trauma som få kunde förstå.
De fann stöd hos varandra.
Men jag hade ingen.
Sista året åkte vi på utflykt till New York City
och jag…upplevde en sak.
Jag behöver inte imponera på honom. Vet du när proverna faktiskt kommer?
-Gick det bra? -Ursäkta.
Proverna måste vara där till på fredag.
Ja, på fredag. Har du inte bokat leverans?
Jag hade aldrig sett en sån kvinna förut.
En kvinna som hotade människor i telefon,
som hade råd med dyra saker, som fick New York att lämna företräde
för att hon såg ut att ha viktigare saker för sig än alla andra.
Det skulle jag uppnå, bestämde jag.
Då skulle ingen kunna göra mig illa igen.
Kom igen!
-Vill nån ha mer? -Ja, hämta en.
En, två, tre, fyra till?
-Ja, tack. -Nu kör vi, grabbar.
-Du är hemma. -Ja!
Ja.
Jag drog.
Jag är färdig.
Det…
Det kändes inte bra.
Jag överväger att skriva nåt själv.
För att få det ur mig.
Det låter klokt.
Nåt att dricka?
Martini utan is, tre oliver, ingen vermouth.
-Vodka med oliver beställt. -Okej.
Tack för trogen tjänstgöring.
Bli inte arg. Jag tror att jag flyttar till London.
"Tror"?
Vet du vad? Jag blir arg. Gilla läget.
Vad har du där?
Jag har skrivit en grej.
Tror du The Times vill ha det?
Vet du vad jag önskar att jag vetat för 38 år sen?
Det är mycket lättare att vara arg på killen.
Min pojkvän i high school…
…var påhittig.
Jag beklagar, Lolo.
Det är inget att göra en grej av.
Dina förövare kan ruttna i graven,
men dina närmaste, de som svek dig djupt,
om du slutar försvara dem med såna här halvmesyrer, så kan du vara nåt på spåren.
Men låt mig göra klart för dig
att nästan-uppriktighet inte duger för tidningarnas tidning.
Så gör ett nytt försök. Skriv som om ingen skulle läsa det,
inte Luke, inte dina svärföräldrar och definitivt inte dina föräldrar.
Så skriver man nåt som är läsvärt.
Ingen tvingar dig att skriva om det.
Åk du till London, lev ditt liv med Luke. Men bestäm dig för nåt.
Bestäm dig.
Jag försöker.
Jag gör det väldigt enkelt för dig.
Säg bara vad det är du vill,
inte vad alla andra vill,
och sen gör du det.
-Om du för vidare det jag sa… -Det ska jag inte.
…om att det var 38 år sen jag var tonåring,
så söker jag upp dig och tvingar dig att äta en kolhydrat.
"Jag ställdes inför ett val den dagen.
Jag kunde klandra världen för det som skett,
eller se möjligheten.
Varje utmaning, varje hjärtesorg och varje tragedi i livet
innebär en möjlighet att göra något annat, att göra gott."
Visst är han inspirerande?
Jag har inte hört ett ord.
"Det valet kan ingen ta ifrån en."
Jag skulle kunna medge att jag ljög om din inblandning i skjutningen.
Jag var ung, rädd och förvirrad.
Folk kommer att förstå.
Men jag vet inte hur jag skulle kunna förklara det mellan oss.
Jag är gift.
Tre, två…
Jag har döttrar.
Som förutspått.
Det här skulle krossa dem.
Men jag, jag var lovligt byte?
Jag försökte bara vara steget före.
Jag var rädd för att du skulle berätta för polisen om den där kvällen.
Och jag var fast i den här, det var inte du.
Så jag var arg på dig.
Vet du vad skillnaden är mellan mig och nån som du, Dean?
Mellan mig och en Arthur?
För jag var också arg, så jävla arg att du inte kan fatta.
Men min vrede är som kolmonoxid.
Den är doftlös, smaklös, färglös och oerhört giftig,
men bara för mig.
Jag låter inte min vrede gå ut över nån annan än mig själv.
Det var inte meningen att det skulle bli så.
Jag var full.
Jag förstod inte ens att det var det jag gjorde.
Inte ens när jag grät?
Inte ens när jag bönade om att du skulle vänta,
bara vänta, som om vi kunde prata om saken, komma överens…
Varje gång som jag börjar känna mig lite nöjd med mig själv,
så minns jag att jag bönade…
…och då går det över.
Om du berättar om den kvällen så förnekar jag det.
Och bekräftar att jag tror att du planerade det med Arthur och Ben.
Många kommer att tro mig.
Menar du att du försöker hota mig?
Jag erbjuder dig en överenskommelse.
Okej?
Om du inte pratar om det där, så säger jag att du inte var inblandad i skjutningen.
Där kom det.
Jag vet att jag var ett svin,
men jag ser det som min livsuppgift att gottgöra det varje dag.
Är inte det värt nåt?
Tack.
Jag var också ett offer.
Men ingen har nånsin behandlat mig som ett.
Så du kan lägga ner din jävla självömkan.
Vet du hur många gånger jag har sagt ordet "våldtäkt" i livet?
Ja, jag avskyr också ordet, det får det att krypa i huden.
Jag undrar om du nånsin har använt det, en enda gång.
-Förmodligen inte.
Så jag tänker iaktta hur du vrider på dig när du införlivar det i din vokabulär.
Okej.
Som du vill.
Du vinner.
Jag…
Jag våldtog dig.
Okej?
Det är en sån ära att träffa dig.
Tack så mycket. Du är så inspirerande.
Så jag tänker iaktta hur du vrider på dig när du införlivar det i din vokabulär.
Okej.
Du vinner.
Jag…
Jag våldtog dig.
Vill du ha hjälp?
Stick och brinn, TifAni FaNelli,
välkommen, Ani Harrison.
Du hör hemma här.
Det gör du.
Självklart.
Okej.
Tack.
Herregud!
Jag kommer sen.
Hej.
Kan vi gå och prata?
Ska det tryckas i New York Times?
Ja.
Varför har du inte berättat?
Förlåt.
Jag förstår bara inte…
Jag trodde att du hade lämnat det där bakom dig.
Jag har beundrat dig för det, tyckt att du var stark.
Så stark att jag utelämnar det som gör mest ont för mig?
Så länge jag gör det är jag bara en bluff.
Men kan du inte reda ut det privat?
Måste hela världen få läsa om de skitiga detaljerna?
De där killarna gick runt och gjorde sig lustiga över formen på mitt könshår.
Över hur jag lät. Så ja, de skitiga detaljerna är viktiga för mig.
De är döda.
En sitter i rullstol. Har de inte sotat för sina misstag?
-"Misstag"? -Det gjorde fel, så klart!
Nej, "göra fel" är att låna en förälders bil utan tillstånd
och få en repa i lacken.
"Göra fel" är inte i närheten av vad de gjorde mot mig!
Det är genrepet inför vårt bröllop, Ani. Hur kan vi snacka om det här nu?
Du har verkligen förändrats. Du var så rolig att vara med.
-"Rolig"? -Ja, rolig.
Vi hade roligt tillsammans. Det saknar jag.
Jag vet inte om jag är rolig.
Jag vet inte vad som är jag
och vad som är den jag har hittat på för att bli omtyckt.
Jag var så stolt över det.
Jag såg mig som en kameleont som var mycket smartare än alla andra.
Så smart att jag inte vet vem jag är.
Det där tror jag inte på.
Vi hittar tillbaka. Sluta nu.
Vi hittar tillbaka.
Jag älskar dig, du älskar mig, vi löser det här.
Nej.
Minns du när du sa att du kände dig som nåt som jag bara ville pricka av?
Jag älskar dig.
Men jag har utnyttjat dig.
Jag känner avsmak för dig.
Det är orättvist.
Det var inte du som skadade mig, men jag tar ut det på dig.
Det har jag aldrig upplevt.
För att jag är en mekanisk leksak. Vrid på nyckeln, så säger jag det du vill höra.
Jag har förnekat mig själv och förnekat mig själv…
Jag mår bra.
Jag är inte sårad.
Och raseriet har vuxit inom mig.
Jag borde ha gjort det här tidigare,
men jag måste nog göra det nu,
utan att oroa mig för vad du eller nån annan tycker om det.
Händer verkligen det här?
Det är som Lolo sa.
Nästan-uppriktighet duger inte.
Det var det jag hade med Luke.
Jag hatar att jag sårade honom,
men det är här jag hör hemma.
Det är det här jag alltid har velat.
Det vore lögn att påstå att jag inte led av vissa fantomsmärtor.
Men det kanske ändå är bättre utan.
"Om ni ska läsa en sak i dag
så är det Ani FaNellis artikel i New York Times Magazine.
Jag har skickat den till alla kvinnor jag känner. Gör det, ni med!"
Dean Barton är så jävla körd!
Herregud.
-Vakna! -Jag är vaken.
Du är viral!
-Herregud… -Har du apelsinjuice?
Det står en tetra i dörren.
Ha ha, roliga skribenten…
JAG VAR OCKSÅ ETT OFFER
Titta!
-Titta här! -Du är så snygg.
Jag är så stolt över dig.
Jag har precis läst din artikel och är helt manglad.
Tack för att du höjde rösten.
Från en som alltid har känt att ingen ändå skulle lyssna.
Jag grät när jag läste artikeln.
Tack för att du gjorde det offentligt.
Jag blev också våldtagen av en kille som jag trodde var min vän.
Din berättelse ger mig hopp om att en dag kunna berätta min.
Jag blev våldtagen när jag var medvetslös.
Det du skrev om att vakna upp
drabbade mig så hårt.
Jag har aldrig berättat för nån.
Inte ens min man.
Jag satte mig för att skriva artikeln i syfte att få upprättelse,
och kanske ge igen mot dem som gjorde mig illa.
Men det blev så mycket mer, så mycket större än jag.
-Vad trevligt att du är här. -Sjävklart. Tack!
Jag läste din krönika…
Det handlar om att vi alla ska kunna tala öppet,
även om folk vill tysta oss.
Så att vi kan bli kvinnor som våra yngre jag skulle se upp till.
Kvinnor som aldrig har berättat sin historia hör av sig,
kvinnor som ensamma har burit på det hemska i 38 år,
och jag hoppas bara att ingen nånsin ska behöva göra det igen.
Jag hoppas att ni känner er manade att berätta om vad ni har varit med om,
och att ni vet att ni inte har nåt att skämmas för.
Wow.
Tack för att du kom hit, Ani.
-Det var så inspirerande. -Tack.
TifAni FaNelli?
Ja.
Sarah Gardener, folkhälsokorrespondent på Bloomberg.
Okej.
Vapenlagar ingår i mitt område.
Jag har rapporterat mycket om Dean Bartons arbete.
Han har hjälpt många.
Hoppas din lilla stund i rampljuset också gör det.
Trevligt att träffas.
Detsamma.
-Förlåt, jag har redan glömt ditt namn. -Sarah Gard…
Det behövs inte, jag minns dig som kvinnan jag bad dra åt helvete på 5th Avenue.
Det där får du jobba på, FaNelli. Men fan, vad bra det kändes.
NETFLIX PRESENTERAR
OM DU ELLER NÅGON DU KÄNNER HAR RÅKAT UT FÖR SEXUELLT VÅLD
ELLER LIDER AV MENTAL OHÄLSA,
SÅ FINNS INFORMATION OCH HJÄLP ATT FÅ PÅ WANNATALKABOUTIT.COM.
Undertexter: Martina Nordkvist