Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Guillaume.
Treptat o să-ţi recapeţi cunoştinţa...
şi o să ieşi din starea asta.
Voi număra de la trei la zero.
Trei... Eşti cu mine.
Chiar aici, chiar acum.
Doi.
Urmăreşte vocea mea.
Unu... Vei deschide ochii.
Zero.
În regulă ?
Bravo, Louise !
A fost absolut perfect.
Guillaume e un cobai minunat.
Bine, copii...
Hai să discutăm toate astea !
Bună treabă !
MASTERMAH
Sincer, dimineţile sunt cele mai grele.
Când ridică jaluzelele şi văd totul în faţa mea...
Potecile, muntele...
Noaptea, cu pastilele tale, uit tot.
Mă trezesc, cred că sunt normal, dar sunt aşa.
Ştiu că n-o să mai merg niciodată.
La naiba...
Am vrut să fiu ghid montan sau ceva de genul ăsta.
Alpinist.
Nu ştiu... Instructor de schi... Cu asta ai succes la gagici.
La ce mai sunt bun acum ?
Tot ce am iubit a murit.
Tot ce ai iubit ? Poate.
Sunt încă lucruri pe care să le iubeşti.
Uită-te la tine, Elias. Eşti încă viu.
Da, minunat. Urinez într-o pungă.
Şi asta face parte din viaţa pe care o vei reinventa, altfel de viaţă.
O viaţă în care niciodată n-o să mai am erecţie ?
În fiecare zi, te reinventezi.
E şi asta o cale. E o ascensiune curajoasă.
- Crede-mă... - Bla, bla, bla.
Bine... Nu te mai deranjez.
Ne vedem miercurea viitoare. Spune-mi dacă vrei să mă vezi înainte.
Nu, e bine. Miercuri e ziua copilului.
Ziua virginelor veşnice.
Haide...
Dispoziţia lui Elias se schimbă de la suferinţă la seninătate.
La fel ca la noi toţi, cred.
Amintirile traumei nu mai sunt spontane.
Asistentele au observat mai puţine atacuri de panică
când se trezeşte şi când merge la culcare.
Totuşi, reacţionează.
Nu suportă zgomotul de afară.
A trebuit să schimbe camerele de mai multe ori.
Lucrurile care îi amintesc de accident, cum ar fi zgomotul, mirosul, imagini,
declanşează imediat o reacţie hiper-neurovegetativă
şi un sentiment adânc de neputinţă, făcându-l pe Elias neajutorat ore întregi.
Ne-am acordat o lună şi procesul şi-a urmat cursul.
Vigilenţa sa exagerată şi problemele de somn ar trebui să se estompeze treptat.
Şi dacă nu ?
- Dacă nu e o ameliorare ? - O să fie.
Louise !
Vreau să-ţi spun... Am vrut să-ţi spunem...
Mulţumim că ai venit aici. Ebine pentru toţi să apară cineva nou.
E o manieră nouă de lucru...
Ai biroul doctorului Loubière, se pare.
S-a pensionat, acum 1 000 de ani.
N-a crezut că o să găsească un înlocuitor.
Cum merge mutarea ?
- Merge bine. - Sună dacă vrei.
Ştiu că pentru fete de vârsta ta e dificil în zona asta.
- E bine. N-am venit aici să mă distrez. - Sigur.
Laurence ?
Mulţumesc. Drăguţ din partea ta.
Bună.
Deci tu eşti noul psiholog ?
Am o problemă, dna doctor.
Nu vreau să vorbesc despre ea,
dar aş vrea să mă examinezi... Ştii ce vreau să spun ?
E numărul tău personal ?
Nu.
E al unui veterinar. Ţi se potriveşte mai bine.
Haide, Francky, nu vezi că se preface că este altcineva ?
Bună, aveţi două mesaje.
Louise, De Maistre la telefon.
Ghinionul m-a lovit de două ori.
De când te-ai mutat, am pierdut o asistentă strălucită şi o prietenă.
Sună-mă când poţi.
Alo ? Dna doctor Wilmens ?
E cineva acolo ?
Eu... O să încerc din nou.
Mă cheamă Liblis.
Vreau să vă văd.
François, sunt Louise.
Aşadar ? Cum merge mutarea ?
E în regulă.
Cel puţin nu mai trebuie să suport şuşoteli pe la spate.
Pot să mă concentrez la munca mea.
Ai fi putut face asta aici. Dai prea mare atenţie zvonurilor.
Louise... Îţi spun.
Ai fost perfectă în timpul şedinţei de hipnoză.
- Ce s-a întâmplat a fost... - A fost responsabilitatea mea.
François, ai promis că vii să mă vezi, nu ?
Crezi că reuşeşti să mergi patru ore cu maşina ?
Ţine cont de programul meu, Louise.
Chiar crezi că eu...
Toate echipele noastre sunt ocupate.
Lăsaţi un mesaj şi adresa. Te vom suma imediat.
Alo, nu e curent la mine acasă. Puteţi veni urgent ?
Mă cheamă Louise Wilmens. Locuiesc la ultima casă
de pe Place des Fêtes, lângă fântână. Mulţumesc.
- Bună. - Bună.
Îmi cer scuze, curentul a revenit pe timpul nopţii...
Nu sunt electrician.
V-am lăsat un mesaj pe robot.
Pentru o consultaţie.
Dl Liblis, da ?
Îmi pare rău, dar nu primesc decât cu programare.
Sunaţi după masă.
Dna doctor...
Am nevoie de asta. Acum.
În regulă. Dar e o excepţie.
- Lasă-mă câteva minute ? - Nicio problemă.
Dl Liblis ?
Nu e mucegai uscat, aşa că nu vă faceţi griji.
Ar putea fi salpetru dacă e o scurgere. Ar putea fi...
Dle Liblis, urmaţi-mă.
Vin dintr-un loc din munţi.
Pierres Plantées. Îl ştiţi ?
N-aveţi de unde să ştiţi.
E greu acolo sus.
Dar pentru mine, acolo...
Mi se potrivea...
Stai, dle Liblis. Pe rând.
Te rog !
Mulţumesc.
După cum am spus, trăiesc în Pierres Plantées. Părinţii mei erau fermieri.
Sunt morţi. Sunt doar eu acolo, sus.
Dar să fiu singur cu animalele,
îmi place. Când sunt alţi oameni...
Oamenii mă stresează.
De o vreme încoace...
Mi-a fost teamă. Am avut coşmaruri.
Cred.
Se întâmplă noaptea. Când mă trezesc, mă simt de parcă n-aş fi dormit deloc.
Am zero energie.
Apoi, văd imagini în minte.
Imagini oribile.
Parcă...
am schizofenie. E "hebe", "hibi"...
- "Hebephrenia" ? - Asta e !
Ai mai fost şi la alţi terapeuţi înaintea mea ?
Cel dinaintea mea, poate ? Dl dr. Loubière ?
Nu, la altul, în oraş. Dna doctor Graven, era numele ei.
- Dar nu a mai vrut să mă vadă. - Ce vrei să spui ?
Nu mi-a mai răspuns. Parcă nu ar mai fi vrut să mă vadă.
Parcă am speriat-o, după hipnoză...
- După şedinţa de hipnoză ? - Da.
Dle Liblis, cine m-a recomandat ?
Dna doctor.
Aş vrea acest tratament din nou.
Mă eliberează.
Pentru că, după hipnoză, pot dormi noaptea.
- Îmi pare rău, hipnoza nu rezolvă nimic. - Aşa să fie ?
E doar un instrument. În psihiatrie, e controversat.
O să găseşti mereu practicieni
care folosesc hipnoanestezia înaintea operaţiei, hipnoanalgezia pentru durere.
Aşa e ! Am dureri ! Numai hipnoza le opreşte. Dacă lucrurile continuă aşa,
o să mă nenorocesc. Hipnoza face să dispară imaginile.
- Asta e. - Bine.
Hai să continuăm pas cu pas.
Cu cuvinte. Sunt psihiatru, nu magician.
Sugerez să ne întâlnim săptămâna viitoare.
- În aceeaşi zi, la aceeaşi oră ? - E bine.
În regulă ?
O să vedem ce putem face cu...
imaginile astea.
Dnă doctor, pe vineri.
Mama mea nu înţelege că am nevoie de mai mult timp cu soţul meu.
E o femeie bună, dar...
Şi după aia, sfârşim în pat...
- Poate fi invazivă... - Când era timpul să plece...
- El nu mă vrea. - Am rămas acolo.
- Mama aşa mi-a spus. - Când merg, el nu mă recunoaşte...
- Nu pot s-o fac... - El a murit...
Ce să-i spun ?
"Bună, tată, sunt eu..."
Sunt atât de singur. Nu-ţi poţi imagina. A lăsat un gol imens...
A lăsat... un gol...
Dna doctor, puteţi să înţelegeţi golul ?
Alo, aici clinica dnei dr. Graven.
Vă rog să lăsaţi datele de contact. Vă sun mai târziu.
Dna dr Graven ? Sunt Louise Wilmens.
Mă scuzaţi, trebuia să vă sun.
După şedinţa noastră, totul a fost puţin confuz.
Acum sun în calitate de colegă şi terapeut.
Unul din foştii voştri pacienţi a venit la cabinetul meu.
Şi aş vrea să discutăm despre el.
Puteţi să mă sunaţi, vă rog ? Mulţumesc.
Alo, din nou Louise Wilmens.
Am lăsat un mesaj urgent aseară din cauza unei întreruperi de curent.
Nu mi-aţi răspuns.
Încercaţi să mă sunaţi, sau...
La naiba... Faceţi ceva !
- Bună seara ! - Bună seara, dna doctor !
O să plătesc la casă.
Sunt bine ? Nebunii ?
- Poftim ? - Acei oameni.
Nebunii care vin la tine. Îi vedem aici.
Eu şi soţul meu ne întrebăm dacă îţi spun tot.
Asta...
Nu pot să-ţi spun. Te-ai îngrozi.
La naiba...
De ce ai venit, François ? Am crezut că nu poţi să vii.
Mă bucur să te văd.
Spune-mi, Louise... Revenind la noul tău pacient.
Dat fiind lipsa de terapeuţi, nu te surprinde că Théo...
- Liblis. - ...merge la acelaşi psiholog ca tine ?
E o pură coincidenţă că discuţi cazul dlui Liblis.
Totuşi, mă îngrijorează că nu mai participi la şedinţele lui Graven.
Referitor la pacientul meu care solicită şedinţe de hipnoză,
care ar fi sfatul tău ? Tipul ăsta e la limită, prezentând ieşiri psihotice.
Poţi să iei în considerare folosirea hipnozei,
antidepresivelor, stimulentelor, fără măcar să începi terapia ?
Ai grijă.
Moartea lui Guillaume îţi tulbură judecata.
Ca terapeut, ai talent, Louise. Să nu te îndoieşti vreodată.
Mulţumesc, dle profesor.
Timpul zboară ! O să întârzii la întâlnirea cu şeful tău.
Şi îl cunoşti bine.
Vedeţi, dna doctor...
În regiunea asta, obţinerea carnetului de conducere este un mare succes.
Noi am sărbătorit la clubul de noapte Apotheose.
E în vale. Mergem acolo în weekend cu prietenii.
M-am îmbătat. Am depăşit măsura.
Iar Clara a adormit foarte repede.
A adormit în scaun.
La ora închiderii, au vrut să ne gonească.
Aşa că am urcat-o în maşina mea. Şi ştiţi ce ?
M-am gândit să-i pun centura de siguranţă.
Dar...
După aia m-am trezit la spital.
Nu-mi simţeam braţele. Nu-mi simţeam picioarele.
Nu simţeam nimic.
Doar capul.
Când mi-au spus de Clara...
Nici măcar nu am plâns.
Nici măcar asta nu a mers.
Am vrut numai să mor în locul ei.
Dar nu s-a întâmplat asta.
Clara a murit, dar tu trăieşti.
Singura întrebare e: ce o să faci cu asta ?
Ce să fac cu ce ? Nu vezi că sunt ca o legumă ?
Încearcă să fii în locul meu o secundă ! Mă faci să râd.
Uite, în câteva luni, ai putut să-ţi foloseşti din nou membrele superioare.
- Orice e posibil. - În fine.
Du-te naibii ! Du-te în iad !
Aş vrea. Dar nu am numărul de acolo.
În fine. Pariez că poţi obţine ce număr vrei.
Pe bune, dna doctor.
Dacă aş fi murit...
- Aş fi în rai sau în iad ? - Nu ştiu.
Dar dacă pui întrebarea asta înseamnă că eşti încă viu.
Dar între noi fie vorba...
Raiul sună plictisitor, nu ?
Fete ca tine nu sfârşesc acolo.
Bine, dna Doctor.
Ne vedem miercurea viitoare pentru pauza mea de ceai.
E bine !
Şi bărbaţii ? Îi epuizezi la fel de repede ca pe baterii ?
Nu zâmbeşti în fiecare zi.
Trebuie să par foarte sinistră.
Nu, nu sinistră...
Dar pe aproape.
Vrei să cinezi cu mine într-o seară ? Nu va fi evenimentul secolului.
Familia mea ar vrea să te cunoască. Mai uiţi de problemele tale.
- Da, bine. - Super.
Cu o condiţie. Găseşte-mi un comerciant adevărat de vinuri.
- Nu mai suport poşirca ieftină. - În regulă.
- Dacă o face iar, îl castrez. - În regulă.
Am o locuinţă sus în munţi.
Pierres Plantées. O ştii ?
Dacă lucrurile continuă aşa, mă sinucid.
Deranjamente, bună seara !
Louise Wilmens din nou. Ştiţi ce înseamnă "urgenţă" ?
Întrerupătorul.
Trebuie să-l dai pe "on".
Crezi că sunt atât de proastă ? E primul lucru pe care l-am verificat.
Poftim, pentru tine.
- Mulţumesc, domnişoară Wilmens. - Cu plăcere, dle...
Guillaume.
Doar, Guillaume.
Bine...
Mulţumesc, Guillaume.
Trebuie să fiu blestemată.
Spune-mi, dna Doctor... De ce îmi spionezi casa ?
- Ce vrei ? - Cine naiba eşti ?
Nu e întrebarea corectă.
- Trebuie să întrebi cine eşti ! - Dă-mi drumul, psihopatule !
- Da ? - Bună seara, dle Liblis. Dr. Wilmens.
- Dna doctor ? - Sper că e în regulă.
Am avut câteva programări anulate. Putem să grăbim întâlnirea noastră ?
- Pentru şedinţa mea de hipnoză ? - Te obsedează asta...
- Da. - Bine. Obsesiile sunt specialitatea mea.
- Discutăm asta mâine. - Perfect.
François ?
- Louise ! Începusem să mă îngrijorez. - Mă suni mai târziu ? Am un pacient.
Pariez că e pacientul tău cu hipnoza.
- Greşesc ? - Trebuie să închid acum.
O să te ţin la curent.
- Dle Liblis, m-ai speriat ! - De ce, dna doctor ?
Avem programare.
Cum te simţi în dimineaţa asta ?
Mai rău.
În fiecare noapte, e mai rău.
Coşmarurile... Chiar îi văd.
Sunt în agonie.
Agonie adevărată.
Adică, nu există o graniţă între coşmaruri şi realitate ?
- Durerea e permanentă ? - Vreau şedinţa mea de hipnoză !
Eu sunt psihiatru. Nu pot.
Ştii ce e durerea ? Ştii ?
Dacă ai putea scăpa de ea pentru puţin timp...
ai face orice.
Dle Liblis, de ce ai venit la mine mai exact ?
Îţi e teamă ?
Să-ţi spun, şi mie mi-e teamă.
Dar n-o să mă omori.
Nu înţeleg. De ce te-aş omorî ?
Mă ucizi lăsându-mă aşa.
Cu toate imaginile astea, am o singură dorinţă.
Să-mi iau arma...
Nicio imagine nu rezistă cartuşului unei arme de calibrul 12 !
Înţeleg.
Bine...
Întinde-te.
Haide, întinde-te.
Astăzi, să vedem dacă eşti deja receptiv.
Théo.
Să începem.
Închide ochii.
Fii conştient de fiecare centimetru din corpul tău.
O să număr de la trei la zero.
Trei... Ai pleoapele grele.
Inspiră.
Dă frâu liber gândurilor.
Doi...
Expiră.
Corpul tău se scufundă încet în canapea.
Unu...
Te închizi lăuntric.
Eşti într-o stare nouă.
O stare plăcută. Lasă-te să pluteşti...
Théo ?
Théo ? Théo, trezeşte-te.
Întoarce-te la mine.
I-ai văzut şi tu ?
Ce să văd ?
Ce ai văzut, Théo ?
A fost un coşmar ?
Ar trebui să ştii. Erai cu mine.
Erai cu mine şi era mai rău.
Da, am fost cu tine, aici.
Dar...
Dacă nu-mi spui mai mult, nu te pot ajuta.
Bine.
O să-ţi spun mâine. Mâine, o să mă întorc.
Nu, dle Liblis. După şedinţa asta, ai nevoie de timp.
La fel şi eu. Aşa că vino săptămâna viitoare.
În aceeaşi zi, la aceeaşi oră.
Va trebui să te ocupi şi de asta.
Mulţumesc pentru telefon. Mă bucur să te văd !
M-ai îngrijorat azi-dimineaţă.
Cum a mers şedinţa cu tipul ăsta, Liblis ?
Nu vorbeşte prea mult. E cuprins de temeri.
Asta îl paralizează. Are tendinţe suicidale.
Cu siguranţă exacerbate de izolarea socială şi emoţională.
Ce protocol sugerezi ?
Eşti sigur că nu fac asta, aşa că pot să continui să exersez ?
Louise, nu sunt niciodată departe.
Îl sun pe şeful tău în fiecare săptămână.
Mă ţine la curent.
Dacă aş avea îndoieli, le-aş împărtăşi.
Sunt aliatul tău.
Dacă ai îndoieli, vorbeşte cu mine. Promiţi ?
Promit.
E suficient pentru un cal. Încerci să omori un pacient ?
Eu sunt calul.
- Nu-ţi face griji. - Scuze, dna doctor. Nu am văzut nimic.
Nu-i nimic, Malika. Mulţumesc mult.
- Ai găsit uşor adresa ? - Nu.
În cele din urmă, mă simt bine acasă.
Văd copiii, citesc, mă regăsesc.
Pot respira.
Depresia are părţile ei pozitive.
Reconectarea cu viaţa şi cu cei dragi nu e partea pozitivă ale depresiei.
E lumina de la capătul tunelului.
Dacă e aşa, iubirea mea, lucrurile nu ar fi aşa de negre.
Biata Louise...
Încercăm să te distragem de la problemele tale,
dar se pare că munca ta nu se termină niciodată.
Ar fi putut fi mai rău.
Din moment ce sunt puţini psihiatri aici, ar fi putut sfârşi ca pacientul tău.
Pot să fumez ?
Mulţumesc.
Şi tu ?
De ce te temi ?
De nimic.
Asta e o mică minciună.
Îţi vei lua doza cu mare grijă,
apoi te transformi într-o legumă.
Gata cu suferinţa.
Poate iluzia plăcerii.
Mai bine să mori imediat.
Ţin la pastilele mele.
Sunt ca nişte ajutoare mici, care îmi dau echilibru.
Nu vreau să-mi arunc viaţa în abis.
Nu am puterea ta. Sau nebunia ta.
Ăsta e abisul.
Să lăsăm spiritele să ne invadeze.
La urma urmei, ar putea să-mi spună şi mie ceva.
Cafea ? Ceai ?
Rămâi peste noapte, dacă vrei. Astfel nu trebuie să conduci până acasă.
Eşti amabilă, dar vă las.
Cred că soţul tău vrea să vorbiţi.
Mulţumesc mult.
MULŢUMESC PENTRU SEARA FRUMOASĂ
Te simţi bine.
Liniştit.
Acum, Théo, spune-mi...
Ce ai văzut în timpul ultimei şedinţe ?
Dna doctor.
Dle Liblis, ai studiat latina când erai mai tânăr ?
Nu.
Nici măcar dialectul local ?
Nu.
Cazul tău e surprinzător.
- Înseamnă că e ceva grav ? - Nu, nu-ţi face griji.
Înseamnă doar că nu mă aşteptam să te întâlnesc...
SECŢIA DE POLIŢIE
Sunt epuizată, François.
Moartea e peste tot, urmărindu-mă.
Guillaume anul trecut.
Acum, familia asta.
Am fost ultima persoană care i-a văzut în viaţă.
Ştiu, Louise.
Mi-au spus de la spital.
Directorul mi-a cerut să conduc o secţie de psihiatrie ca să-i susţin echipa.
O să rămân câteva zile.
Soţul se pare că avea depresie.
Un caz tipic de deprimare.
Nu ai nimic de-a face cu asta.
Nu ai apăsat tu pe trăgaci.
Vreau să spun...
Vrei să-ţi păstrezi pacienţii ? Atunci continuă pe linia asta.
TRANSLATOR DE LATINĂ / FRANCEZĂ
POVESTEA MEA, ÎNCEPÂND CU SFÂRŞITUL ORICĂRUI LUCRU BUN,
PUTEREA MUNCEŞTE PĂMÂNTUL, BAYTREE SELF
Aşadar ?
- Cum a fost astăzi ? - M-am descurcat.
Eşti supărată pe mine, Louise ?
Eşti psiholog, nu-i aşa ?
Oamenii cu care am luat masa au sfârşit într-o baie de sânge.
- N-am chef să merg la un restaurant. - În regulă.
Poate că am fost nepăsător.
Stau aici câteva zile. Hai să încercăm să vorbim !
Ai fost excepţională. Crezi că sunt bucuros că te văd că putrezeşti aici ?
Acum încetează. Patru oameni au fost ucişi cu o armă.
- De ce aduci vorba despre asta ? - Ţi-ai pierdut credinţa.
- Credinţa ? - Da, credinţa. Spune-i cum vrei.
Misiunea ta, vocaţia ta.
Asta e meseria noastră, să ne confruntăm cu durerea.
Să ne întoarcem la elementele de bază, pentru Dumnezeu.
- Vorbitul, ascultatul. - Dar dacă nu e suficient ?
Dar dacă credinţa oarbă în ştiinţă şi progres
e doar un substitut pentru credinţă ?
Putem vorbi despre vibraţii, energii, spirite...
Unde vrei să ajungi ?
Poate e mai bine să vorbim despre schizofrenie, epilepsie
şi bipolaritate, probleme care se manifestă
cu simptome cândva asociate cu... posesia.
Despre ce vorbeşti ? Ai o criză de misticism ?
Ar trebui să ştii că existenţa unui lucru, fie că e Dumnezeu sau ştiinţă,
nu exclude existenţa opusului său.
Nu e nevoie de atei sau de fleacuri contrare logicii.
Deci ai înnebunit ! Benzos ? În cantităţile alea ?
Încerc să nu înnebunesc de tot.
Îmi pare rău, François, dar plec. Trebuie să fiu singură.
Nu te mai recunosc.
- Nu te pot lăsa aşa. - Poţi, François.
Théo...
Nu ai greşit, dna doctor.
Eliberează-te de demoni...
ca să-ţi găseşti liniştea.
Da, sun pentru a reprograma următoarea noastră întâlnire.
Mulţumesc, Laura. Încă odată, scuzele mele.
Scuză-mă.
Se întâmplă să fii o oaie rătăcită ?
Nu, sunt psihiatru.
Facem o muncă asemănătoare. Tu cauţi să uşurez sufletul
folosindu-ţi cuvintele, iar eu cu ajutorul Domnului.
Cu ce te pot ajuta, copila mea ?
Părinte, mă pregătesc pentru o conferinţă.
Am nevoie să traduc nişte fraze despre care cred că sunt în latină.
Bineînţeles. Am învăţat cândva latină la Seminar.
Dar, să spun adevărul, nu sunt mulţi scriitori noi în latină.
Hai să ne uităm ! Să văd ce pot face pentru tine.
Îmi cer scuze că insist, dar e foarte important pentru mine.
O să mă ocup de asta.
Uitaţi cartea mea de vizită.
- Mulţumesc. - Sunaţi-mă când puteţi.
Louise ?
Am vrut să ştii.
Asistentele spun că Elias a fost foarte agitat noaptea trecută.
După cum spun ele, a urlat.
- A avut coşmaruri... - Stres tipic post traumatic.
- Şi ? - Am un coleg la "La Conception".
Au un loc pentru el.
- În Marsilia ? - Acolo sau în altă parte.
Dar un spital ca al nostru nu poate trata un caz ca al lui.
Cu tot ce se întâmplă, am putea face implozie.
N-o să ajungem la asta, Louise. Nici tu, nici eu.
Bună, Elias !
Te simţi bine ?
Ai o zi grea ?
Elias, meditaţia ajută.
Doar stând acolo, nu.
În zile ca asta, munca noastră e foarte importantă.
Ce vrei să spun ? Că m-ai speriat noaptea trecută ?
Eşti mulţumită de tine ?
"Te-am speriat" ? Nu înţeleg.
Ai amnezie ? Prostia pe care ai făcut-o...
"M-aş duce în rai, din moment ce am fost deja în iad."
Nu acţionezi prea inteligent acum, nu ?
De obicei eşti mai vorbăreaţă.
Haide, pleacă !
Tu eşti cea care ar trebui să urmeze un tratament.
- Dle Liblis, nu e momentul potrivit. - Dna doctor...
Ştiu ce faci pentru mine.
E complicat.
Am vrut să-ţi mulţumesc. Eu l-am sculptat.
E un craniu.
O să arate bine pe biroul unui medic psihiatru.
- Mulţumesc, drăguţ din partea ta !! - Nu, pentru nimic.
Apropo, am început să gravez câteva cuvinte într-o rocă la mine acasă.
Când e gata,
o să vă iau cu mine acolo, o să vedeţi.
V-am deranjat prea mult.
La naiba...
M-am gândit deja la asta. De ce altceva să te sun ?
Guillaume ?
Eşti aşa de fraier !
Ce cauţi ?
- Pe tine. - Pe mine ?
O să-ţi arăt...
Mereu te sperii.
La naiba !
Ce te preocupă.
În dimineaţa asta, mi-am găsit animalele moarte.
Cu gâturile tăiate. Nu ştiu cine a făcut asta.
Nimeni nu a făcut asta fără un motiv anume.
Ai anunţat poliţia ?
Să reprogramez şedinţa noastră ?
În dimineaţa asta, când le-am văzut afară,
era sânge peste tot şi m-a făcut...
Adică...
Parcă coşmarul meu nu s-a terminat.
Şi cel mai rău din toate...
e ce se întâmplă seara, cu tine.
La început, mi-a plăcut.
Mult, chiar. La fel şi tu, cred.
A fost frumos să te simt.
Să te cunosc cu adevărat. Acum, acele vise mă dor cel mai mult.
Ce facem noi în visele alea...
Nu e plăcere. Nu e nici măcar uman.
Bine, hai să începem !
Théo.
Te simţi confortabil.
Linişteşte-te.
Închide ochii, Théo.
Eşti într-un loc liniştit, primitor.
Eşti în siguranţă.
Inspiră.
Adânc.
O să număr de la trei...
la zero.
- Alo ? - Sunt părintele Sylvain.
Mi-ai dat o traducere. Îţi aminteşti ?
Trebuie să ne întâlnim.
Poţi trece pe aici mâine-dimineaţă ?
Putem discuta despre concluziile mele.
- Copila mea, eşti acolo ? - Da, sunt aici.
Bună ziua !
Mulţumesc că ai venit, dna doctor ! Vă rog, urmaţi-mă !
O să ne simţim mai confortabil sus.
Am reuşit să traduc, mai mult sau mai puţin,
câteva din frazele pe care mi le-ai dat.
Dar înainte să mergem mai departe, aş vrea să le cunosc originea exactă.
Sunt prea multe cărţi pe care se bazează cercetarea mea.
Da, înţeleg, dar...
Care din ele ?
Confidenţialitatea medicală se aseamănă cu cea confesională, nu-i aşa ?
Dar când e o chestiune de interes general,
oricare dintre părţi trebuie să vrea să permită câteva abateri... Greşesc ?
Nu în acest caz. Îmi pare rău, dar nu pot să-ţi spun mai mult.
Vino !
E colecţia mea de benzi desenate.
Ca să-i distrez pe cercetaşi.
Acum, haide să vedem.
Trebuie să admit, decriptarea acestor fraze nu a fost simplă.
E un dialect vechi de latină,
care nu mai e predat nici la Institutul Teologic.
Primul cuvânt în notele tale...
"Mastemah".
Mastemah a fost unul din multele nume atribuite diavolului,
cum e Lucifer sau Beelzebub.
Şi, în Cartea Jubileelor, în ebraică,
e tradus prin "Vrajbă"...
"Ostilitate" sau chiar "Persecuţie".
Şi în Cartea lui Enoh...
Traducerea lui Mastemah ar fi...
"Cel care devine furios pentru că se neagă pe sine."
Potrivit acestor scrieri, această fiinţă malefică va ridica într-o zi
o armată de demoni pentru a distruge omenirea.
Apocalipsa ?
Într-un fel... Cu alte cuvinte, acest Mastemah ar acţiona în numele Satanei,
cu singura ambiţie de a testa credinţa omenirii.
Ascultă, eu cred că...
acest text este fără precedent.
Deci te mai întreb odată, dna doctor. De unde provin aceste notiţe ?
Ce spune mai departe ?
"Appropinquavit finis." Sfârşitul e aproape.
"Visceribus terrae." Profunzimea lumii.
"Lorem ipsum." O să mă întorc.
CONTACTEAZĂ IMEDIAT SPITALUL ELIAS.
Dna doctor... Crezi în Dumnezeu ?
Eu... nu ştiu.
În orice caz, nu în felul în care e predat de biserică.
Dar Dumnezeu e diferit pentru fiecare dintre copiii Săi.
Iar tu, părinte ?
Crezi în diavol ?
Ştii...
Dacă există culoarea albă...
se poate presupune că există şi culoarea neagră.
Şi, dacă există Dumnezeu...
acelaşi lucru e valabil şi pentru diavol.
În miez de noapte, vecinii lui Elias au alertat infirmiera.
Au auzit o luptă violentă şi după aceea nimic.
Nimeni nu poate să înţeleagă.
Era spânzurat cu cordonul de la jaluzele.
Cum a putut să ajungă acolo sus ?
A observat cineva ceva neobişnuit ?
Vreo schimbare în tratamentul lui ?
Aţi avut şedinţă ieri.
Nu te aşteptai la asta, Louise...
La naiba ! Nu renunţă niciodată. Du-te, Louise.
Alo ? Acum ce mai e ?
Nici vorbă !
Bună ziua, dna doctor ! Ni s-a spus că veniţi.
L-am adus aici, înainte de autopsie.
Ce poveste tristă.
Atât de tânăr.
Dna doctor ?
Ce m-ai făcut să fac ?
Ceva e în neregulă, dna doctor ?
Bună seara, Louise !
M-ai căutat ?
Şi în seara asta...
Ce rană ai redeschis în mine ?
La fel ca în ziua aia. Am avut încredere în tine.
Ştii exact ce făceai în timpul acelor şedinţe.
Pentru ce ai vrut să te răzbuni ?
Crezi că ştii ce e suferinţa ? Tu eşti încă vie.
Nici măcar moartea nu înseamnă nimic.
Chinul meu e acea durere care nu se mai sfârşeşte.
Haide ! Vino aici !
Dna doctor...
Dna doctor ! Mă auziţi ?
Alo ? Sunt părintele Sylvain.
Am primit informaţia pe care o aşteptam.
Mi-e teamă că nu o să înţelegi pe deplin natura excepţională a acestor descoperiri.
Deci permite-mi să insist. Cum ai intrat în posesia acestui text ?
Eu sunt psihiatru, nu negustor.
Trebuie să înţeleg, dna doctor.
Să fiu sincer, descoperirea ta ne depăşeşte pe amândoi.
Atât pe mine, cât şi tine.
Aşteaptă, părinte, o să revin.
Dna doctor...
Trebuie să te văd, acum.
Sunt la spital.
Lasă-mă o oră.
În regulă.
Mulţumesc că m-ai aşteptat.
Te-ai lovit ?
Nu-i nimic. Sunt cam neîndemânatică.
Deci, Théo... Coşmaruri din nou ?
Gata cu coşmarurile !
Nu dorm, nu am coşmaruri. De la ultima noastră şedinţă,
nu am închis un ochi. N-am mai simţit asta înainte.
Energia asta, vreau să spun.
Cum foloseşti această... energie ?
Nu ştiu, eu...
Sunt lacune în capul meu.
Boala mea se înrăutăţeşte.
Asta trebuie să fie. De când te-am întâlnit,
e tot mai rău.
Nu pot să te las aşa. Să-ţi găsesc un loc într-o instituţie specializată.
- O să prescriu somnifere... - Ţi-am spus ! Am nevoie de hipnoză.
Dle Liblis... Asta ar fi o nebunie.
Şi promisiunile tale ?
Stând întins pe canapeaua ta în timp ce îmi torni prostii în creier ?
Încă îmi promiţi prostii ?
Când ? Când am promis ceva ?
Îţi scade pulsul.
Ai respiraţia lentă.
Haide, Théo. Desprinde-te de trup.
- Acum, Théo, spune-mi... - Din totdeauna.
Din totdeauna.
Întotdeauna am făcut cum mi-ai spus.
- S-a întors. - Cine s-a întors ?
Théo, sunt terapeutul tău. Acum vei părăsi această stare.
Vei uita toată această şedinţă.
Ascultă vocea mea şi trezeşte-te.
Nu fac parte din visele sau fanteziile tale.
Unu. Ieşi din starea asta. Nu ne-am întâlnit niciodată în afara clinicii.
Doi. Ascultă vocea mea. Deschide ochii.
Sunt chiar aici. Uită-te la mine, Théo. Trei.
Sunt cu tine, tu eşti cu mine. Chiar aici, chiar acum.
Théo, eşti cu mine.
Chiar aici, chiar acum !
Nu e vina mea că fac lucruri rele !
Théo...
Théo, sunt terapeutul tău. Acum o să ieşi din starea asta...
Ascultă vocea mea şi trezeşte-te. Nu fac parte din visele sau fanteziile tale...
Iadul e gol pentru că demonii sunt printre noi.
Sunt cu tine, tu eşti cu mine. Chiar aici, chiar acum...
- Da ? - Părinte ? Trebuie să te văd, acum.
Te rog, vino aici.
Mă îndoiesc că m-ai invitat aici ca să bem un pahar.
Mărturisesc, părinte.
Se întâmplă să cunoşti pe unul din enoriaşi, Théo Liblis ?
Liblis ? Liblis...
Stai, da...
Da, asta e.
Am cunoscut familia Liblis, sus la munte.
Oameni foarte credincioşi. Curajoşi. De ce ?
Théo e fiul lor. E şi unul din pacienţii mei.
A venit la mine, solicitând şedinţe de hipnoză.
Da, toate bune şi frumoase, dar nu înţeleg.
Cum mai exact aş putea să-ţi fiu de folos ?
Trebuie să-ţi arăt ceva.
Théo...
Sunt terapeutul tău. Acum o să ieşi din starea asta.
O să uiţi toată şedinţa asta.
Ascultă vocea mea şi trezeşte-te.
Nu fac parte din visele tale...
Iadul e pustiu pentru că demonii sunt printre noi.
Cred că asta se numeşte delirium tremens, nu ?
Dacă era aşa, nu te-aş fi chemat în miez de noapte.
Ai fost nevoit vreodată...
să te ocupi de o posedare...
de o exorcizare ?
Ascultă, Louise... Pot să-ţi spun Louise, da ?
Cred că foarte des, exorcismul e un răspuns simbolic
la boala psihică.
Şi un simbol poate câteodată, chiar des,
să fie mai eficient decât orice formă de tratament.
- În acest caz particular... - Părinte.
Asta nu e boală psihică.
Stai !
Trebuie să mă consult cu superiorii mei.
Ai informat...
Nu ştiu, spitalul ?
Poliţia ?
Nu, Părinte. Nu spune nimănui. Şi nici eu n-o să spun.
Ce o să le spui ?
Că un dezechilibrat psihic a fost la un psiholog ?
Crima secolului !
Suntem la fel. Încerc să înţeleg mai întâi.
Doamne !
Îmi pui credinţa la încercare...
confruntându-mă cu un test suprem ?
Ce ai spus, părinte ?
Nimic, copila mea.
Mă rog.
Am văzut coborând din cer de la Dumnezeu,
Oraşul Sfânt,
noul Ierusalim, pregătit ca o mireasă frumos îmbrăcată pentru soţul ei.
Numai trei sicrie ? Dar Bruno ?
Familia a refuzat să fie aşezat în aceeaşi criptă.
...ca Moartea. Şi-a întins mâna...
Louise, când moartea dă repetat târcoale cuiva la fel de tulburat ca tine,
se ridică câteva semne de întrebare.
Sunt uimit că poliţia nu e interesată.
Un singur telefon de la mine ar fi suficient.
...vocea care îmi vorbeşte.
Se pare că foloseşti mijloace psihiatrice împotriva principiilor noastre.
- Din gura Lui, o sabie ascuţită... - Ce pui la cale ?
Iar faţa lui era ca soarele strălucitor...
Te-am format ca să linişteşti spiritele, nu să faci pe micul vrăjitor de Sabbath...
Linişte, vă rog ! Aveţi puţin respect pentru mort.
Iată, fac toate lucrurile noi.
Eu sunt Alfa şi Omega.
Începutul...
- Şi sfârşitul. - Am venit să te ajut, dar îmi pare rău.
N-o să te las să faci ce vrei în nesăbuinţa ta.
Oricui îi este sete, eu îi dau să bea din izvorul cu apa vieţii.
Eu vă dau cheile înpărăţiei cerurilor.
Şi tot ce vei lega pe pământ...
va fi legat în ceruri.
Eşti bine ?
Nu te simţi bine ?
Théo Liblis.
IBLIS: DIN GRECESCUL "DIABLOS"
Iblis...
"Cel care se neagă pe sine."
SCHIZOFRENIE HEBEFRENICĂ IDENTITATE DISOCIATIVĂ
E cineva acolo ?
PIERRES PLANTÉES, VACANŢĂ LA FERMĂ
PIERRES PLANTÉES CU 25 DE ANI ÎN URMĂ.
Uite, Louise. O să ai un prieten cu care să te joci.
Théo.