Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
- Promoția 2023! - Promoția 2023!
Uite una care trăiește.
Cu greu, după așa un zbor.
Numele și prenumele?
Moore, Jasmine.
Așadar, stai în camera...
Băieți!
Ea a primit camera.
- Numărul 302. - Să-i spunem?
Ce s-a întâmplat?
Bun venit la Ancaster!
Norocosul număr 302.
Departamentul de întreținere?
Sunt Gail Bishop. Yala de la intrare s-a blocat.
Sigur c-am încercat. Evident...
Rahat!
- M-ai speriat. - Scuze.
- Tu trebuie să fii Jasmine. - Da.
Eu sunt Amelia.
Salut!
- Îmi plac lucrurile tale. - Mersi.
POATE CINEVA SĂ FACĂ CURAT, VĂ ROG?
Legende. Ancaster e plin de ele.
Când faceți o facultate care e aproape de-o vârstă cu țara,
așteptați-vă să auziți câteva.
De pildă, poate ați auzit că Roosevelt n-a fost admis la Ancaster
și s-a mulțumit cu plasa de siguranță
de la Harvard.
Deși nu pot să confirm asta,
să zicem că pentru doi președinți ai SUA și o grămadă de senatori
școala asta înseamnă alma mater.
Poate ați auzit legenda lui Margaret Millet.
O femeie spânzurată pentru practicarea vrăjitoriei
nu prea departe de clădirea aceasta.
Asta e o poveste adevărată.
Dar credeți-mă că ceea ce vă va obseda tot anul
este o bucată de pizza în plus.
Pentru mine e o mare onoare
să preiau sarcina
de a fi directoarea Colegiului Belleville pentru prima oară.
În această calitate, sunt mai mult decât un profesor.
Considerați-mă o confidentă,
o aliată și o prietenă.
Dacă aveți nevoie de ceva, să știți că locuiesc chiar aici,
deci sunt ușor de găsit.
Începem și terminăm fiecare semestru
cu ceea ce numim „Strigătul primordial”.
Pregătiți-vă plămânii!
Și ultima informație...
N-o să vă întoarceți niciodată acasă.
Când vă duceți în orașele natale, în vacanță, veți fi doar turiști.
Nu există întoarcere la ce-a fost înainte.
Așa că tot ce vă pot spune acum este...
Bun venit acasă!
O să jucăm asta? Rahat!
Poate cineva să facă curat, vă rog? Hârtia de șters e acolo.
Poftim! O faci tu?
Cum v-ați cunoscut?
Păi, am făcut școala împreună,
dar Libby a intrat la Colegiul Dalton.
- De ce? - Ba nu, la Dwight.
Bine. Scuze.
Libby e prietena mea din tabără.
Tabăra Chappaquiddick.
Nu știam c-ai intrat la Dwight, unde albii idioți se droghează în grup.
Putem continua, vă rog?
Da, doamnă.
Eu niciodată...
nu mi-am tras-o în avion.
Doar n-ai...
Nu-i adevărat. Tu nu faci așa ceva.
Ba când am mers în Israel.
Știu eu una bună.
Niciodată n-am făcut pipi pe mine.
Nu-i târziu să începi din seara asta.
Pot explica.
Pe scurt, sunt somnambulă. Uneori.
Doamne! Și mănânci în somn?
- Nu cred. - Ce?
Primăvara trecută am stat peste noapte la prietena mea, după bal.
Cel mai tare chef după bal a fost la Amagansett.
Nu-mi amintesc decât că mama m-a trezit din somn.
Stăteam pe un uscător de rufe și făceam pipi, cu jet puternic.
- Nu se poate! - Termină!
- Pe bune? - Puternic!
N-am udat doar chiloții mei, ci pe ai tuturor.
De unde a răsărit fata asta?
E atât de tare!
Trage-ți umerii!
L-am picat pe decanul Maroney când a fost director la Peabody.
Ce drăguț!
E un pas important.
Sunetul ăla...
Oricum, era timpul să încheiem.
Putem relua săptămâna viitoare.
Bine.
Mulțumesc, Josh.
SALON
Ca să vă hrăniți bine. Vrei macaroane cu brânză, drăguță?
- Da, te rog. - Poftim!
Bună, drăguță. Cum te simți azi? Ce bine arăți!
Jacob, ce mai faci, drăguță?
- Să ai o zi bună! - Mulțumesc.
Bună ziua, tuturor!
Haideți, zâmbiți! Afară e vreme frumoasă.
- Cum merge școala? - Minunat!
Bine?
A sunat peiorativ. A fost nepoliticos.
Relaxează-te! N-o să facă nimic.
Tu cine ești?
Ghicește!
Bine.
Beyoncé.
Una din surorile Williams. Serena, poate Venus.
Nicki Minaj?
Lizzo?
- Greșit, greșit și iar greșit. - Stop joc!
E colega mea de cameră. Evident.
Mă bucur să te cunosc.
Mă numesc Tyler. Bună.
- Bună, Tyler. - Salut!
Deci și tu locuiești aici?
- Păi, da. - Da.
- Camera asta e bântuită.
În anii '50, aici a murit o gagică.
- În camera 302. - Da.
- Verifică! - Întreaga școală-i blestemată.
De către vrăjitoare.
N-ai auzit de Margaret Millet și procesul vrăjitoarelor?
Zău așa!
Străduiește-te mai mult, ca să mă sperii!
Pe bune, e adevărat.
În fiecare an, vrăjitoarea alege un boboc. Poate fi una din voi.
O fată din an cu noi, Treasure...
Rahat, uitasem de Treasure.
A înnebunit.
A sărit pe fereastră.
- Pe fereastra asta? - Da.
Și ce s-a întâmplat?
Vrăjitoarea se arată unui boboc și apoi, într-o noapte,
fix la 3:33,
îl ia cu ea.
Unde-l duce?
În iad.
Ce răutăcios ești!
Doamne Dumnezeule!
E adevărat.
Totul e adevărat.
- Chiar e adevărat. - Facem schimb.
Treasure!
Taci!
Ne bagi în bucluc.
Hawthorne a exagerat.
Cred că toți suntem de acord.
Haideți s-o analizăm pe Pearl!
Fetița e făcută din simboluri în proporție de 90%
și din afirmații precoce, 10%.
Cum vi se pare?
Dna profesoară Beckman!
Zi-mi Liv și intervino direct! Doar la liceu se ridică mâna.
Scuze.
Mi se pare un pic ironic că Hester i-a pus numele Pearl.
De ce?
Perlele sunt asociate culorii albe,
așa că, pentru noi, ea reprezintă puritatea,
inocența și altele.
Pearl trebuie considerată inocentă datorită asocierii ei cu culoarea albă.
Cine e de acord?
- Dnă profesoară Beckman! - Liv.
Cred că, în vremea aceea,
culoarea albă simboliza puritatea.
Dar mai există și fragmentul
în care ea striga la copiii din sat în limbile neamurilor.
Așadar, e clar
că o parte din purtarea ei nu putea fi inocentă.
Sau exact asta e ideea
și Pearl e, de fapt, femeia albă menită s-o doboare pe Hester.
Desigur, Hester e reprezentanta tuturor femeilor nonconformiste.
Genial, Cressida! Să dezvoltăm ideea asta!
Iat-o și pe gazda noastră! Salut!
Bine ați venit!
Bună ziua.
Te-ai acomodat cu ideea?
În prima noapte, n-am dormit deloc, dacă asta înseamnă ceva.
E uimitor, Gail.
Prima directoare de culoare.
În curând vei ajunge președintă.
S-o poreclim Barack?
Mă refeream la școală. Dar...
- Nu Barack. E un nume bărbătesc. - Desigur.
Așa e, e adevărat.
Totul e emoționant.
- Așa e. - Da, așa e.
Tu trebuie să știi, doar ai deținut funcția asta.
Dar nu e același lucru. Este...
Adevărat.
Bun venit printre noi!
Mulțumesc, Brian.
Rahat!
Gail!
Vin!
- Da. - A fost nevoie de o vrajă.
Salamul e al meu. Toate bucățile.
- Eu am... - Mi-e atât de foame!
- Șervețele de hârtie și farfurii. - Doamne!
Mulțumesc din suflet.
Totul a costat 20 de dolari.
- Am uitat ce ieftin e totul aici. - Ce?
Nu mai evita întrebarea.
- Nu evit. - Sunteți împreună?
Stai! Te referi la Tyler?
Ca de obicei.
Așa... Nu suntem împreună.
Suntem doar relaxați, fiindcă e la început.
O relație înseamnă mult. Știți doar.
De fapt, a costat 19 dolari.
Dacă vreți să-mi dați banii...
Se împarte 19 la patru?
Dacă procedăm așa, atunci vinul e al meu.
Și asta a costat 8,30 dolari, dacă plătim individual.
Fii exactă!
Costă 8,30 perioadă...
Da, nici măcar n-o să...
Bine.
- Gail! - Bună!
- Scuze, eu... - Așteaptă!
Unde ai fost? Arăți de parcă ai văzut o stafie.
Au venit în vizită ceilalți directori.
La naiba! Așa arăți după o petrecere?
Ai dreptate.
Știu că exagerez, doar că...
M-am simțit...
Ca o servitoare negresă.
Nu. Asta-i...
Crezi că nu-mi dau seama?
Soro, suntem o specie pe cale de dispariție în campusul ăsta.
Hai să plecăm de-aici!
La Boston.
Hai să ne îmbătăm! O să fie distractiv.
Haide!
Nu mă duc la Boston în seara asta.
Nu-ți face griji! Ne vedem în curând.
Auzi?
Ai grijă de tine!
Nu știu. Mie-mi pare „woke” fals.
El mereu face asta.
Cărțile lui mereu îi deplâng pe albi.
Frate, cum poți spune asta?
Ai citit Dezonoare?
Cred că există posibilitatea să-ți susții ideea.
- Zău așa! - Dar...
Să revenim la interpretarea neconvențională!
Mulțumesc mult. Felicitări!
Ai reușit să coagulezi totul atât de bine!
Noi doar... Vă mulțumim că ați venit.
- Vă iubim. - Nu!
Sunteți profesoara noastră preferată.
Mulțumesc, Sascha. Ce lucrare inovativă! Pe marți!
Ea e Margaret Millet?
Ce isteață ești!
Facem un proiect despre procesul vrăjitoarelor
înaintea aniversării de pe 3 decembrie.
Se spune că a murit la ora 3:33.
Potrivit legendei.
Mă rog, a trecut mult timp de atunci.
Văd că nu amâni nimic.
E clar că-ți stă capul ferm pe umeri.
Poate la figurat.
Căci, de la cărat cărțile,
mi s-a deformat poziția corpului.
De la cap, umeri, gât.
Ce amuzant!
Părinții tăi sunt probabil mândri de tine.
Să aveți o zi bună!
Bună!
Mi s-a întâmplat și data trecută.
Nu știu de ce.
Poți să te întorci? Și o să...
Bine.
Trebuie să fim siguri.
Ar trebui s-o iau ca pe un semn.
Pot să...
Bine.
- Scuze, era doar... - Nu! Eu...
Înțeleg perfect.
Jasmine! Doamne, ești surdă?
Ce faci?
Te-am întrebat de vreo zece ori.
Scuze, eu...
Am avut un coșmar.
Am spus ceva?
Ce?
Doamne! Refuz să fac asta.
TE URĂSC
Ți-am citit eseul.
Și e bun.
- Slavă Domnului, nici măcar n-am... - Stai! N-am terminat.
Văd că te-ai străduit.
Dar ai făcut-o pentru altă cauză.
N-ai abordat deloc tema dată.
Dar e imposibil.
E o analiză a perspectivei rasiale din Litera stacojie.
Și care-i problema?
Nu există o perspectivă rasială în Litera stacojie.
Fato, pentru că tu n-o vezi, nu înseamnă că nu există.
A fi alb nu e o valoare implicită, Jasmine.
Înțeleg.
Sunt chestiuni de profunzime.
Adaptarea la o școală ca asta poate fi dificilă.
Mai ales pentru studenții de culoare...
De unde credeți că sunt?
- Eu n-am... - Sunt din suburbii.
Din Tacoma. Am fost șefă de promoție și președinta clasei.
Nu sunt vreo...
Nici nu știți cine sunt.
De fapt, nu înțelegeți.
Dumneavoastră greșiți.
„Alegând prima directoare de culoare, Ancaster face un interesant pas înainte.”
Știi ceva? Cred că „emoționant” se potrivește mai bine.
În regulă.
„... un emoționant pas înainte înspre lumea de azi,
- „... tot mai diversă și mai incluzivă.” - Bine.
„Ca femeie căreia i s-a făcut această onoare, eu...”
Știi ceva? „Femeie de culoare” se potrivește mai bine.
„... căreia i s-a făcut această onoare,
„accept cu umilință să fac parte din evoluția Universității Ancaster.
„Chiar și așa
„mai sunt multe de făcut ca să ne atingem scopul.”
Bun! Asta-i bine.
„Și nu va fi posibil...”
Stai!
„Și asta nu va fi posibil...”
- Mai bine. - „... fără ajutorul donatorilor,
„așa cum sunteți mulți dintre dumnevoastră.”
Gail? Totul e în regulă?
Da. M-am speriat singură.
Bine. Te las acum.
Mâine trebuie să fii proaspătă.
E o întâlnire a donatorilor, ceea ce...
Cu ce te pot ajuta?
Trebuie să verific ceva.
Ce s-a întâmplat la Belleville, în camera 302?
STUDENTA SPÂNZURATĂ ȘOCHEAZĂ CAMPUSUL
„Tragedie la Belleville, în camera 302.
„Louisa Weeks.
„Promoția 1968.”
BOBOCUL DE LA UNIVERSITATEA ANCASTER LOUISA WEEKS
„Colega de cameră a găsit-o spânzurată.
„Moartea primei studente de culoare de la Ancaster
„pune capăt unei vieți promițătoare.”
Puteți aprinde lumina?
NU MAI LĂSAȚI PĂR ÎN CHIUVETĂ! E SCÂRBOS!
Te simți bine?
Liv e o nemernică.
Mi-a stricat seara de duminică. Am lucrat o zi întreagă la eseu.
L-ai început cu o zi înainte de predare?
M-am dus la bibliotecă din zori.
Am vrut să am timp. Toată acea dinamică rasială
lipsește acolo de unde sunt eu.
Și cât ai luat?
Nota 9.
Cum? Ce-ai scris?
Nu știu. O grămadă de chestii.
Despre amerindieni. Războiul franco-indian.
Mitul „bunului sălbatic” și starea naturală.
Adică pentru tine a fost dificil?
Jasmine, a fost ușor.
Haide!
Cursul ăsta e o glumă.
Liv spune numai prostii.
Așa e la facultate. La ce te așteptai?
NOTA 7 VINO PE LA MINE!
Ai un stil excelent.
Aș fi vrut să conteze asta.
Află dacă există posibilitatea unei măriri de notă.
Ce-i asta?
Depun o reclamație.
Așadar, e ceva grav, Jasmine.
N-am picat la niciun examen în viața mea.
Da.
Notele n-au nimic personal.
Crede-mă! Dacă înțelegi asta, nu mai suferi.
Nu-i vorba de notă și nu-i ceva personal.
E vorba de ea.
Am auzit c-au vrut să-l recruteze la Dartmouth,
dar trebuia să se mute la New Hampshire. Știți că are ceva cu zăpada.
Își ia un an sabatic ca să scrie un roman, o trilogie pentru adolescenți.
... un infarct complet șocant...
- Ce? - ... în mijlocul sălii de curs.
Nu judec pe nimeni.
N-am știut că scrie în genul ăsta.
A trecut la antropologie socială. Nu-i așa?
Sincer, cred că-i cea mai bună candidată la titularizare din prezent.
Dar ce-i în prezent?
Studenții o plac foarte mult. Unii dintre ei au scris recomandări.
Cincisprezece.
Și, s-o recunoaștem,
Liv Beckman e o femeie de culoare
într-o facultate unde profesorii sunt predominant albi.
E imaginea pe care Ancaster trebuie s-o proiecteze...
Nu contează asta.
Trebuie să decidem pe baza a ceea ce-i în dosar.
Merită profesoara Beckman să fie titularizată?
E un privilegiu, nu un drept.
Tu știi ce-i cu privilegiile.
Lucrările publicate de ea sunt puține, aproape inexistente.
Hai să fim sinceri! Liv a publicat.
Poate nu tone de cărți, dar destule.
Gail, chiar crezi că poți fi imparțială?
- De ce? - Păi, ești prietena ei.
Vrei s-o privezi de dreptul ei?
Pot foarte bine să mă port profesionist.
Ai dreptate.
De fapt, mă mir că dezaprobi.
Când ai fost titularizată, publicaseși două cărți.
- Și câte articole? - Prea multe.
Exact. O tonă.
Toți am trecut prin acest proces și știm cât e de istovitor,
dar ne-am meritat locul.
Ne putem privi în ochi și recunoaște că locul nostru e aici.
Ce-ar fi ca lucrul ăsta să fie pus la îndoială?
Eu... Știi, chiar am
niște dubii legate de Liv.
O studentă din anul întâi mi-a înmânat o plângere legată de notă.
A depus o reclamație, așa că...
Pentru copiii ăștia, mărirea notei a devenit un fel de hobby.
Știu, dar ea crede că Liv o șicanează.
Și acum, Consiliul Studenților îi verifică activitatea și...
Asta... E o noutate pentru mine.
Cu siguranță schimbă lucrurile.
Vreau să propun să amânăm discuția
și s-o reluăm când ies la iveală mai multe detalii.
Dansurile africane încep în 15 minute.
Să le dăm timp să mute mesele!
Mulțumesc că ai vorbit, Gail.
Era nevoie de opinia ta în această discuție.
Bună ziua, sunt Esther Bickert.
Trebuie să discutăm despre fiica mea, Elizabeth.
Cine sunteți?
O cunoașteți de la facultate pe fiica mea.
Sunați la registratură, dacă vă interesează o studentă.
N-ați sunat la școală, ci la o casă. E casa mea.
Vă rog, e important.
Trebuie să vă vorbesc despre fiica mea.
Alo?
E o invazie totală.
Se răspândesc ca ciuma.
Din fericire, au zis că, în mod normal, dezinfestarea durează o zi.
Ia-o ca pe o petrecere în pijama!
Mereu voiam să-mi aduc prieteni peste noapte.
Fiind singură la părinți...
Și eu.
Chiar și prietenul meu imaginar era un nemernic.
Îmi place la tine.
E a treia mea casă în trei ani.
Încerc să fac din asta un cămin.
Nu știu ce-aș face dacă ai pleca.
Nici eu.
Scuze.
Salut!
- Stai! - Prietenii mei tocmai au intrat.
Totul spațiul e ocupat.
Jasmine, ce faci?
Uitați-o pe Jasmine!
LANCE O IUBEȘTE PE MISS ANCASTER 2017
Scuze. Te-am speriat?
Nu, eu sunt doar...
foarte ciudată. Se pare.
Nu te subestima!
Spune mai bine...
distantă.
Da. Se potrivește.
Sunt enigmatică, ar spune unii.
Sigur te simți bine?
De ce nu dansezi acolo și nu te distrezi?
Voiam o gură de alcool.
Dar căutam și ceva pentru a stinge gustul.
Să stingi gustul?
Vorbești serios?
Nu se poate!
Lasă-mă să-ți arăt
cum se trage o dușcă adevărată.
Am învățat un semestru la Sankt Petersburg.
Pot să beau ca un rus.
Ce-o mai fi aia?
Trebuie să tragi adânc aer în piept.
Să expiri.
Și dai dușca pe gât.
Încă mă arde.
E gustos.
Ești foarte dulce.
Nu vă întrerupeți din cauza mea!
Mă întorc imediat.
- Jasmine! - Doamna Bishop! Bună ziua.
Ce se întâmplă?
- Ce-i? - Ce? Cine a făcut asta?
PLEACĂ
Jasmine!
Ai auzit ceva?
Nu.
Bună ziua. Totul e în regulă?
Ia loc, Amelia.
S-a întâmplat ceva?
Cineva a scrijelit cuvântul „pleacă” pe ușa voastră și a agățat un ștreang.
De ce?
Ai auzit ceva când te-ai întors aseară?
De fapt, nu m-am întors la cămin aseară,
așa că n-am văzut nimic.
Are una din voi vreun conflict cu cineva?
Nu. Adică, cel puțin eu n-am.
- Nu. - Poate a fost doar o șotie.
Ți se pare că asta e o șotie?
Mă refeream la altceva. La povestea cu vrăjitoarea
și cu fata care a murit în camera noastră sau cam așa ceva.
Nu cred că are legătură cu vrăjitoarea, Amelia.
Despre ce crezi că-i vorba, Jasmine?
Nu știu.
Voi două vă înțelegeți, nu?
Da, așa e.
Da.
Te urăsc.
CEEA CE VA URMA
Nu știu. Un ștreang?
N-am mai văzut așa ceva până acum.
Eu da. La postuniversitară, au găsit unul în curte.
- A ieșit un scandal uriaș. - Doamne!
- Îmi fac griji pentru Jasmine. - Da.
Cine știe prin ce trece?
Începe să aibă logică reclamația aia.
Da. Se concentrează pe note când restul le scapă de sub control.
Da, dar de reclamația aia depinde titularizarea mea.
Liv, nu mai exagera! Bine? Nu vei păți nimic.
Uite!
Nu le-am mai văzut atât de aproape de oraș.
Să mergem! N-avem ce căuta aici.
Haide!
E una din cele mai vechi clădiri din campus, ridicată în 1801.
O parte din cărămizile originare
au provenit de la tribunalul sătesc din Ancaster
unde au avut loc procesele notorii.
Dacă mă veți urma pe aici,
veți vedea condițiile standard de cazare de la Belleville.
De obicei, într-o cameră stau două studente,
dar avem și camere individuale, în funcție de necesități.
Vă amintesc că oricând puteți pune întrebări.
La Ancaster, frumusețea constă în faptul că zona e plină de istorie.
Fiți atentă cum pășiți, doamnă! Podeaua e cam denivelată.
Există chiar și o comunitate care se trage din primii coloniști
și încă se îmbracă și trăiește ca în secolul al XVII-lea.
Veniți pe aici!
Când ajungeți, veniți lângă mine și găsiți-vă un loc.
Așa, bine.
Gata.
Ce-i asta?
E o studentă negresă, dormind.
Și aia ce-i?
Ceea ce va urma.
Trezește-te!
Nu! Trezește-te!
N-am... Am trecut doar să văd dacă te simți bine.
N-am făcut nimic. Jur. Vorbeai în somn.
Eu doar... M-ai speriat. Înțelegi?
ARHIVA UNIVERSITĂȚII ANCASTER COLECȚIA AIKEN
DOSARE ISTORICE LOUISA WEEKS - LUCRURI PERSONALE - 1965
AGENDA 1965
m-am plimbat îndelung prin campus, atâtea clădiri frumoase
Vreau să le explorez pe toate!
Prânz cu Alice, supă cremă de roșii - un deliciu!
Nicio veste de acasă. Am sunat toată ziua. Nimic.
Dineu de ziua lui Vivian neinvitată
Zgomote ciudate toată noaptea.
Cineva mi-a intrat în cameră.
Ciocănit la ușă, după miezul nopții. Margaret?
SEPT-DEC - MAI-AUG 1965
- Haide! - Stai!
Haide!
Îmi pare rău.
O să am necazuri?
Afară s-a lăsat gerul.
Ce făceai acolo cu băieții ăia?
Nimic, doar stăteam de vorbă.
Sunt niște amici.
Bine.
Așadar...
când te simți pregătită, te însoțesc la cabinetul medical.
N-am nimic.
Păi, tocmai ai băut.
N-am de gând...
Poate ai pățit ceva fără să simți. Chiar degerături.
Nu pot merge acolo.
O să iasă tărăboi când toată lumea va afla.
Știu ce se întâmplă și nu vreau să mai trec prin asta.
O să mă transfer. O să plec. Nu mai pot trece prin asta.
Nu!
Hai să discutăm despre asta mâine-dimineață!
Acum, o să mă duc la tine în cameră.
- O să iau niște haine și apoi... - N-o să intrați.
Jasmine a închis ușa pe dinăuntru. E o nemernică.
Urăsc camera aia.
Urăsc locul ăsta.
UNIVERSITATEA ANCASTER RAPORT INCIDENTE
ACUM, MAI MULT CA NICIODATĂ
ALIANȚA PENTRU UN VIITOR INCLUZIV
Scuze.
Nu-i bai! Sunt cu un pas înaintea ta.
Fixativ.
Ar vrea ei să mă reducă la tăcere atât de ușor!
Bine, așadar...
Sărbători fericite!
Când pleci în vacanță?
De fapt, o să rămân aici.
Pe bune?
Ce păcat!
Dvs. vă duceți acasă?
Nu, mă duc la New York.
Prietenii mei fac o cină festivă.
Varză sălbatică, cartofi dulci caramelizați. De toate.
Ascultă,
nu trebuie să simți că s-a petrecut ceva jenant între noi.
Cel puțin eu nu simt asta.
Da. Nici eu.
Sunt aici, dacă ai nevoie.
Ce se întâmplă?
Plec.
În vacanță?
De tot.
Scumpo!
Știu. Vin imediat.
Amelia, stai!
Bună, mamă!
Iartă-mă că n-am răspuns mai repede.
Am fost foarte prinsă cu școala, cu prietenii, cu totul.
Încă mă înțeleg de minune cu colega de cameră.
Chiar m-a invitat la ea de Ziua Recunoștinței, așa că...
Nu-ți face griji!
N-o să fiu singură.
Bună ziua!
E cineva acolo?
Doamne!
Jasmine, înapoi!
Jasmine! Înapoi!
Jasmine, înapoi!
Eu sunt Ancaster.
În schimb, Ancaster nu este pentru discriminare.
De aceea, mă bucur să anunț cea mai recentă inițiativă a facultății.
Alianța pentru un Viitor Incluziv de la Ancaster
e un parteneriat între studenți și profesori
dedicat protejării și promovării diversității.
Prin metode inovative, precum atelierele diversității,
o serie de conferințe și evenimente multiculturale,
AVIA va deschide noi drumuri către o incluziune radicală.
Acum, mai mult ca niciodată, să arătăm lumii cine suntem cu adevărat!
E PRETUTINDENI
Tu ești Jasmine, nu?
Da.
- De unde știi? - Ce mai faci?
Bine.
Minunat.
A fost greu.
În primul semestru, am avut insomnii.
În sesiunea de la finalul anului, n-am dormit două zile la rând.
Aveam halucinații. Credeam că veioza e un gnom.
Eu am coșmaruri.
Multe.
Vino la Casa Afro-Americană o dată!
E un loc minunat pentru studenții de culoare.
Suntem doar opt.
Poate o să ne întâlnim acolo.
Ai căzut în budă sau ce?
Nu greșești cu nimic.
Așa...
Mișto întrerupere!
O cunoști?
Nu.
Mi-a dat asta.
Doamne! Și pe mine au vrut unii să mă coopteze,
dar în Chabad.
Jenant.
De fapt, e îngrozitor.
Înainte de a începe, trebuie să spun cât de mult mi-a plăcut editorialul tău.
Cel din The Globe.
Mulțumesc. Mulțumesc foarte mult.
Te incită la idei noi.
Editorialul ăsta o să-l dezvolți publicând și alte texte?
Mă refer la cărți.
Nu în viitorul imediat.
Momentan, îmi iau notițe.
Evident, lucrările publicate sunt doar un factor în evaluarea candidaturii.
De obicei, când ele sunt puține,
candidatura poate fi susținută cu putere de alți factori,
cum ar fi performanța la catedră și conștiinciozitatea.
Am înțeles perfect.
Pentru mine, orele de seminar sunt prioritatea absolută.
Deci înțelegi de ce reclamația din prezent
contra ta ne preocupă în mod special.
- Ei bine... - S-a ajuns la vreo concluzie?
Încă nu.
Ai putea...
să detaliezi un pic esența problemei?
Problema...
o constituie această școală.
De ce conducerea își risipește energia
subminându-mi candidatura la titularizare
în loc să-l caute pe rasistul care terorizează studenții?
Nu înțeleg ce au cele două...
Cineva a dat foc unei cruci săptămâna trecută.
Nu-i un incident. E o urgență.
Refuz să fiu țapul ispășitor al unei școli
care nu poate sau nu vrea să admită ce este cu adevărat.
Dacă ar vrea cineva s-o ajute pe fata aia,
ar face-o eliminând ura care face ravagii în cămin,
subestimează munca profesorilor de culoare
și mă obligă să mă prezint în fața voastră.
Priviți ce i se întâmplă lui Jasmine Moore!
Priviți ce se întâmplă chiar sub ochii voștri!
SALON - BIBLIOTECĂ DORMITORUL PRINCIPAL
1 DECEMBRIE 1965
O altă migrenă Nu mai suport
Ultima strigare. Biblioteca e acum închisă.
MIERCURI, 3 DECEMBRIE
Bună, Katie.
Mai ești aici?
Tocmai m-au dat afară din bibliotecă.
Mă gândeam că poate ne întoarcem împreună.
JOI, 2 DECEMBRIE
Ea vine târându-și frânghia
Mă va lua cu ea
Doamna Bishop!
Doamna Bishop! Ajutor!
Vă rog, doamnă director, deschideți ușa!
Vă rog!
Doamnă director Bishop!
Vă rog!
La naiba!
Uite una care trăiește.
Bun venit la Ancaster!
Jasmine?
Doamne!
Mama ta e foarte îngrijorată. A zis că sunai rareori.
Jasmine, cum s-a întâmplat asta?
Te-a împins cineva?
Ai alunecat?
Trebuia să plec de lângă ea.
De lângă cine?
De lângă cine să pleci?
De lângă vrăjitoare.
Vrăjitoarea nu există.
Nu mă întorc acolo.
- Jasmine... - Nu mă întorc.
Nu, Jasmine.
Nu poți renunța, Jasmine.
Nu există stafii.
Nu e nimic supranatural. E...
E doar America.
Și e pretutindeni.
Eu am trecut prin asta. Am trecut prin asta și...
Înțeleg.
Am fost una dintre cele trei negrese.
Nu ne puteau deosebi.
Era umilitor.
Dar am rezistat
și nu i-am lăsat să mă îndepărteze.
Trebuie doar să plec de acolo.
Nu poți scăpa, Jasmine.
Te va urmări.
Crede-mă!
Știu.
Ajută-mă!
Virgie?
Am întârziat.
Încă puțin și sosesc.
Chem pe cineva să vă ajute.
Ia-ți mâna neagră de pe mine!
Crezi că mă poți atinge?
Te-am lăsat să te acomodezi prea bine.
Gary m-a avertizat în privința asta.
Crezi că mă poți atinge?
Cum îndrăznești?
Asta-i casa mea.
Jasmine?
Gail știe că ești aici?
Eu am decis să vin.
Ce încerci să faci?
Am deslușit totul.
Acum înțeleg.
Momentan, ăsta nu e locul potrivit pentru tine.
Vă înșelați.
Nu contează unde mă duc.
Este pretutindeni.
Jasmine?
Jasmine!
Nu!
Jasmine!
UNIVERSITATEA ANCASTER
LITERA STACOJIE NATHANIEL HAWTHORNE
LICEUL LAKEVIEW 2019
Bună, Jasmine Ești cea mai bună prietenă O să-mi lipsești
Regulile liceului Lakeview - Promoția 2019 Rahat! Ancaster! Tipa e deșteaptă
NU PLEC NICĂIERI
Arăți de parcă n-ai dormit.
Cum să dorm?
N-a fost vina ta.
Adică, e evident, dar...
Nu te învinovăți.
Știu că și ție îți este greu.
Mai ales acum, când ar fi trebuit să te sărbătorim.
Ai reușit.
Nu-i așa?
Întotdeauna am crezut că ăsta e premiul.
Să reziști. Să supraviețuiești și să înduri.
De ce facem, de fapt, toate astea?
Eu știu de ce fac asta.
Acum m-am integrat.
Am locul meu.
Dintre toate programele și posturile la care m-am înscris...
doar aici mi s-a dat o șansă.
Poate că tu dintotdeauna ai aparținut unui loc.
Eu nu.
N-am obținut nimic cu ușurință.
- Propriul meu frate închidea... - Fratele tău?
Ce e?
Mi-ai zis că ești singură la părinți.
Zic și că sunt orfană.
Uneori.
Ei nu mai sunt familia mea.
De aceea, asta contează pentru mine, Gail.
Nu închide!
E vorba de fiica mea, Elizabeth.
Dar s-ar putea s-o știi drept Liv.
Te sun de săptămâni.
Ești Esther Bickert.
Poftim.
Ea e Liv?
Elizabeth.
De parcă s-a evaporat de pe fața pământului.
A plecat și nu s-a mai întors.
În comunitatea noastră, nu-i ceva neobișnuit.
E de neconceput.
Și apoi, într-o zi, a apărut.
Într-un ziar.
Dar se numea Liv.
Și spuneau că e negresă.
Liv nu e negresă?
- Sigur că nu. E fiica mea. - Dar...
Tatăl ei?
Nici el. Dumnezeu să-l odihnească!
Nu... Eu... cred
că asta vă privește doar pe dvs. și pe Liv.
Nu vrea să discute cu mine.
A intrat diavolul în ea.
M-am gândit că ar trebui să știi adevărul.
E foarte grav. Eu...
De ce ar...
TITULARIZAREA LUI BECKMAN, VICTORIE A DIVERSITĂȚII
Gail! Ai ajuns.
Slavă Domnului! Petrecerea are nevoie de savoare.
E o seară importantă pentru prietena ta.
Titularizare.
Bună, Gail!
Asta e una din piesele mele favorite.
Gail, vino încoace! Să fim DJ!
- Liv... - Mă descurc de minune.
Nu pot să cred.
Asta e o preluare ostilă.
Brian, te iubesc, dar muzica ta nu-i la înălțime.
E timpul s-o ardem cu tupeu.
Liv, ai o clipă liberă?
- Cum adică „s-o ardem cu tupeu”? - S-o facem lată. Mangă.
Gail, îl educi tu pe omul ăsta de dragul meu?
Trebuie să vorbim.
Imediat. Stai să le arăt albilor ăstora ce e muzica adevărată.
Bine. Mă retrag.
Am două picioare stângi.
Gail, poți dansa pe muzica asta?
Bineînțeles că poate.
Încetează!
Gata!
Mincinoaso!
Gail, ce naiba?
Azi m-am întâlnit cu mama ta.
Cum ai putut...
Liv, ești o impostoare.
Ce tot spui?
Spun că ați primit lecții despre ce înseamnă să fii negru
de la o femeie albă
care a primit titularizarea fiindcă o fată neagră a murit.
Ce nebunie!
Nu-s obligată să-ți explic ce înseamnă a fi negru.
Cu siguranță nu ești.
Nu-mi place direcția în care a luat-o...
Du-te dracului!
Așa.
Dar ce-ți place?
Bine.
Bine. Chiar așa.
- Voi, ăștia de aici... - „Voi, ăștia?”
... sunteți atât de rupți de realitate,
încât, la propriu... nu faceți deosebirea dintre negru și alb.
Asta produce acest loc.
Asta a pățit Jasmine.
Știu.
Au dispărut glugile albe și fețele vopsite, dar mai e prezent.
Ca o stafie pe care n-o poți prinde.
Nu poți dovedi că există.
Gail, liniștește-te!
Ea a murit.
Auzi, Diandra? A murit.
Și puteam s-o ajut.
Puteam s-o eliberez, dar eu...
am ținut-o aici.
N-am fost un mentor.
Am fost doar o cameristă.
M-ați adus aici...
ca să fac curat.
N-am schimbat nimic.
N-am făcut nimic.
Doar...
am dezamăgit-o.
Și o să mă bântuie.
Ea o să mă bântuie pentru tot restul vieții.
Gail, ce s-a întâmplat?
Voiam să vorbesc cu tine.
Trebuia s-o iei razna și să mă împroști cu noroi
de față cu toți albii ăia?
Și tu ești albă.
Ba nu sunt.
Femeia aia...
m-a crescut crezând
că o să ajung în iad fiindcă eram bastarda unui bărbat negru.
Nu, a zis că tatăl tău era alb.
Asta a născocit acum?
Am muncit mult ca să nu mai fiu tratată așa.
De către ea, de către tine și de către Jasmine.
Ți-am spus adevărul.
N-are nicio logică.
Nu te cred.
Nu trebuie să aibă vreo logică pentru tine.
N-ai trăit-o tu.
Nu e povestea ta.
Consideră-te norocoasă!
Problema e că direcțiunea n-a făcut o prioritate din îngrijirea de sine.
Adică, atmosfera e complet toxică.
Întru totul de acord.
Chiar înțeleg cum te simți, Gail.
La final de semestru, toți suntem obosiți și epuizați.
- Fără excepție. - Doamne!
Mă supără un junghi extrem de dureros.
Ei bine, Gail,
știi că a fost un semestru dificil pentru noi toți.
N-am știut ce se petrece. Și-mi pare rău.
A fost extrem de stresant.
- N-a fost o perioadă bună. - Fără îndoială.
Nicio grijă, nu plec nicăieri.
Scuză-mă!
Mulțumesc.
N-o să se schimbe niciodată.
Toată tensiunea de la serviciu
și tot ce se petrece
mi-au trecut pur și simplu în corp.
În cazul tău e ceva emoțional.
S-a raportat prezența unei femei suspecte în curte.
Verificați, vă rog, și raportați!
Profesoară? Vă deranjează să-mi arătați actele?
- Nu. - Vă mulțumesc.
- Doar să arunc o privire. - Nu, vreau să zic...
Nu lucrez aici.
Tocmai plecam.
Păi, ieșirea e pe-acolo.
Dna director Bishop?
Subtitrarea: Christine Bleotu
redactor Cristian Brînză