Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
МОАБ, ЮТА 15 РОКІВ ТОМУ
Надто високо. Це божевілля.
Гаразд, тусовщики! Давайте починати!
Хаку, я цього не робитиму. Такий стрибок не для мене.
Стрибнемо разом. Це ж моя 29-та днюха.
Ми з п'яти років завжди святкуємо разом.
І завжди небезпечно.
Я на таке не готовий. Для мене це занадто.
-Це занадто? -Так. Для мене. А ти стрибай.
Я розумію. Ти одружуєшся. Маєш бути відповідальним.
Відсвяткуємо потім на курорті.
-Ага. -Добре?
Я знайду шампанське й сир.
-Так! -Гаразд?
-Тоді до зустрічі. -Добре.
Усім щасти. А я не полечу.
Агов!
Гей, я не стриба…
Господи!
Сонні! Я вже йду!
-Пригадуй інструктаж, Сонні! -Я все в біса забув! Мені лячно!
Розкрий руки, ніби морська зірка!
Морські зірки не літають! Хаку, це дурість!
Сонні, розправ крила.
Гей!
У мене вийшло!
Це неймовірно, Хаку.
Я казав, що ти зможеш.
Ти мав рацію, друже. Як і завжди.
Я буду на кожному твоєму святі, поки й світу сонця.
Дай руку, друже.
Ти мій найкращий друг.
Я люблю тебе, Хаку. Люб…
Дідько! Боже!
У них гострі зуби!
-Він мені в шию мітить! -Я витягну твій трос!
-Сонні, це було супер. -Супервідстійно?
Я більше на це лайно ніколи не підпишуся.
NETFLIX ПРЕДСТАВЛЯЄ
СОННІ ТА ХАК 7 РОКІВ
ВИПУСК 1993 РОКУ НАПЕВНО, СТАНУТЬ НАЙКРАЩИМИ ДРУЗЯМИ
9 ГРУДНЯ 1994 РОКУ
ХАКУ 28 РОКІВ
НАШЕ ВЕСІЛЛЯ
СОННІ ФІШЕР
З РІЗДВОМ ВІД РОДИНИ ФІШЕРІВ
ІЗ САНТАКОНОМ! ХАК
ВПЕРШЕ АВТОДРОМ В ІНДІАНАПОЛІСІ
ЗОЛОТА КАРЕТА!
МІЙ ДЕНЬ НАРОДЖЕННЯ! ЧУДОВИЙ ТАТО!
ЕПІЧНЕ СВЯТКУВАННЯ 39-РІЧЧЯ! МИ СКУЧИЛИ, СОННІ!
ШЕРМАН-ОКС, КАЛІФОРНІЯ НАШІ ДНІ
Як же файно вийшло. У мене буде безліч лайків.
#ТАТОВІОБІДИ
І як мені вдається щодня себе перевершувати?
Погляньте. Ейво, глянь.
Круто, тату.
Покажи друзям у школі.
Можна мені в смузі ще ягід?
Авжеж, друже.
Антиоксиданти та інше… Дідько!
Чорт! Гокі-Покі знову зробив свої діла на кухні.
Мене засмучує, що ви бачили й мовчали.
Чому?
Бідолашка. Давай поцілую.
Я побігла. Сьогодні вранці в Армандо перевірка.
Не забудь про вечір. Він отримає нагороду.
-Я ж не маю туди їхати? -Маєш.
Це твій клієнт. Я йому там не потрібен.
Але мені потрібен.
-Добре, гаразд. -Гаразд?
-Гаразд. -Добре. Де ж мій клятий айпад?
-Біля ліжка під книжкою. -Дякую.
Слухай, Деше, що там із шоу талантів?
Розкажи, ти сьогодні вже грав на клавішах?
Збирався, але залипнув на «Без купюр» Едді Мерфі.
Було дуже дотепно, коли малий дражнився: «У нас Макдональдс».
Деше, забудь ти про коміків.
Шоу — це серйозно. Не забувай, я цього року режисер.
Нас судитиме вся школа. Зосередься, друже.
-Ось, скуштуй. -Що… Гаразд.
Давай, я не жартую. Це важливо, Деше.
Воно ж само не вивчиться. Це…
Ні, не хочу. У Хака завжди там щось грандіозне.
-Гей! -Дядьку Хаку.
Ейво, Деше! Коли ви так виросли?
Радий бачити. Тато поряд?
-Так. -Він тут.
-Сонні, малий! -Це я. Як справи, Хаку?
-Як ти там? -Ти зараз де?
-Друже, я в Тіхуані. -У Тіхуані?
Ми їхали в Редондо-Біч, але заблукали.
Хотіли пограти в міні-гольф, та доїхали аж до Мексики.
Я й не сумнівався.
Я б радий побалакати, та не можу.
Збираю дітей до школи.
Я там беру участь у важливій події, тож…
А пам'ятаєш мою 23-тю днюху?
-Хтивого віслюка пам'ятаєш? -У мене тут діти.
-Що за хтивий віслюк? -Нічого.
-Ми знайшли на дорозі віслюка. -Ага.
Клянуся, то був найбільший П-Е-Н-І-С у моєму житті.
-Ага. -Що він сказав?
-«Пеніс». -Гей, що ти робиш, хлопче?
Це ж не лайка.
Авжеж, не лайка. Це частина тіла.
Я знаю, що це. У самого є.
-А в мене є? -Ні, в тебе нема.
Якщо в майбутньому захочеш, зможеш собі його зробити.
-Це складно. -Я швидко.
У мене скоро днюха, вже 44 роки.
Сам розумієш, важлива дата.
Я тебе вічність не бачив.
-Може, цього разу вийде? -Так…
Думаю, це чудова ідея. Йому треба відпочити від нас. Привіт.
Привіт, як ти? Боже, яка красуня.
-Ми скучили. -І я за вами скучив.
Слухай, я б із задоволенням. Але Майя, мабуть, забула.
Ми на весняні канікули їдемо до її батьків. Вибач.
Я такий засмучений. Але я все розумію. Родина важливіша.
-Шкода. -Так.
Ну, бувай, Хаку!
-Бувай, Майє. -Бувай. Люблю тебе.
Хаку, друже, мені теж пора.
Був радий тебе чути.
Пізніше ще побалакаємо. Попрощайтеся.
Я все одно надішлю подробиці. Ану все-таки зможеш.
А ще фото ослячого П-Р-У-Т-Н-Я.
-Що? -Здоровезного.
-Зараз покажу. -Нічого їм не…
Трясця!
У ту саму какашку двічі.
Ейво, люба, це вже занадто. Носи свій рюкзак сама.
Не хочу.
Хай так, але ти мусиш.
Татові теж допомога не завадить.
Тату, а в тата Ашера Ґеллера мінівен з автоматичними дверима. Круто ж?
Послухай.
Механічні двері — для сильних особистостей.
Такий на сьогодні урок. Усі в авто.
Ну, хто тут готовий до школи?
-Я! -Ага.
Синку, давай як Ейва.
-Я!
Гей!
Менше 60-ти секунд.
ДЛЯ ГОЛОВИ БАТЬКІВСЬКОГО КОМІТЕТУ
Ранку, регулювальнице Ленор.
Ранку, пане голово батьківського комітету.
Ходімо, час до школи.
Виходьте.
-Люблю вас. -І я тебе, тату.
-Па-па, тату! -Па-па!
Наша справа — дати дітям вибір.
Скуштуйте конопляне. Про його існування не всі знають.
Але діти мають знати.
То був правильний…
Не хочемо слухати, га?
Сонні, я розберуся. Дякую.
Добре.
Гей.
Ну, все.
ШОУ ТАЛАНТІВ. ПРОБИ! СТУДІЯ СОННІ ФІШЕРА
Усе гаразд. Нічого.
Не беремо.
Ти з глузду з'їхав, Алане?
Гей! Якого біса, Алане?
Сонні, дехто з нас має їхати на роботу. Привітик.
А дехто має заробляти штрафи.
Ні!
-Так. -Штрафи?
Чекай. Регулювальнице Ленор, бачили?
Тату! Це авто з автоматичними дверима.
Я знаю. Сідай уже.
Я б сів, але двері такі важкі.
Зубоскалиш?
Що я казав? Просто підніми.
Піднімаєш і тягнеш, отак. Нічого важкого.
Скайлер, не залишайте поленту
довго варитися, щоб не ставала клейкою.
-Так.
Добре. А після вечері у Деша 20 хвилин на піаніно.
-Добре? Так. -Тату, без ножа ріжеш.
Я і з аналізом тексту не встигаю.
Десять тисяч годин. Ти знаєш. Важлива перемога, а не участь.
Такий тобі життєвий урок.
-Дякую, Скайлер. -Гарного вечора, М-ре Еф.
Ви купуєте зубну щітку компанії «Із вуст в уста»,
а іншу ми даруємо нужденному.
Наша мрія в тому, щоб крізь звичайне чищення зубів
нагадати всім, що ми складаємо один світ.
Один народ.
Армандо!
-За Армандо. Вітаємо. -Дякую.
Вітаю.
Дякую всім, що прийшли.
Розкажи про черепаховий заповідник.
Ось що. Для мене…
…не було. І я така…
Я все бачу, Деше!
-Я все бачу. -Тату, я по-справжньому обісцявся.
І все ж ти маєш займатися зовсім іншим.
-Годі. -Наш син.
У тебе там стендап Тіффані Геддіш, а не музичні вправи.
На шоу талантів потрібні
навички піаніста, а не коміка.
-Я за тобою стежу. -Як мило.
Любий, не переймайся. Хай сьогодні пропустить вправи.
-Діти… -Ні, так не можна.
Як ви познайомилися?
Я найняв великого архітектора Нормана Боґарта
спроєктувати мій дім, він же черепаховий заповідник, у Топанзі.
Тоді я швидко збагнув, що справжнім генієм
була ця дівчина.
Армандо, годі.
Я казатиму цю правду за тебе.
І ось після довжезних листувань ми тут.
Усього два роки — і в мене є чудовий дім і дивовижна дружба.
А це чоловік Майї — Сонні.
Ого, привіт.
Чим ви займаєтеся, Сонні?
Ну, я…
Він домогосподарка.
Англійська мова мені не рідна. Як назвати такого чоловіка?
-Він чудовий батько. -Це важко.
-Сучасна модель стосунків. -Так.
-А як твоя компанія, Радже? -Просто чудово.
Транспортуємо культурно прийнятні презервативи
в Північну Індію, щоб знизити ризик ЗПСШ.
Мета організації — знищити міни.
-Ну, це просто… -Так, ага.
Ще були…
Ми з дівчатами провели минулий рік у Барселоні.
Відкрили чотири школи для сільських дітей.
Це нагадало мені про нашу п'ятирічну доньку.
Вона вчить китайську.
Йдемо в китайський ресторан.
Вона починає говорити китайською —
і нам дають секретне меню.
Я такий: «Гаразд».
Це…
Таке й уявити важко.
Я очікував, що за 20 доларів на годину Скайлер помиє посуд.
-Милий? -Що?
Чому ти згадав китайську?
Ейва нею не розмовляє.
Вона її вже пів року вчить.
-Серйозно? -Так.
«Доброго ранку».
Здається. Ейва це щоранку каже. І як це чому згадав?
Хотів узяти участь у розмові.
Там були самі світові лідери.
Не про дитячий блог же їм казати.
-Про нього… -Казати це їм?
Чоловіку, що роздає презики в Індії?
-Це ж добре. -Я вже мовчу про Армандо.
А що про Армандо?
-А ти не розумієш? -Стривай. Милий, це Хак.
Не відповідай.
-Не… -Так.
Не хочу з ним розмовляти.
Не хочу бачити прутень віслюка чи чути про його днюху.
Але шкода, що не можеш поїхати.
Ви ж були найкращими друзями. Вам було так весело разом.
Так, були, а потім я подорослішав.
Це і є життя. Я одружився, завів дітей.
Вибач, що не хочу святкувати
його 44-й день народження з купкою 22-річних.
-Ну, гаразд. -Дякую.
-Тепер повернемося до Армандо. -До чого тут повертатися?
Він шість секунд тебе тримав.
-Ти рахував? -Рахував. Шість секунд.
Прямо над ключицею.
І мене це бентежить, бо в тебе високі груди.
-Що? -У тебе високі груди.
Трохи спустився б — натрапив би на цицю.
Він торкнувся плеча. Ти геть перебільшуєш.
Аж ніяк!
Думаєш, я не розумію? Я його одразу розкусив.
-Це партія в шахи. -У шахи?
Так. Дівчата цього не розуміють.
-Гаразд. -Майє, я не жартую.
Це суто чоловіче.
Досі не віриться, що я не знала про китайську Ейви.
-Почуваюся найгіршою мамою. -Знаєш, що тобі потрібно?
Трохи якісного часу з дітьми. І все.
Поглянь.
-Що? -Поглянь сюди.
«Дякую, що прийшли». Бачиш?
Повідомлення від Армандо. Бачиш?
Хоча стривай.
Може, це такий «хід» у вашій шаховій партії?
Так і є.
А це що?
Гіфка з «Бріджертонів»?
Я нічого не хочу сказати, але це недоречно.
-Я так думаю. -Він не мав на увазі нічого такого.
Цей серіал у нашому списку наступний.
«Бріджертони». Дуже хочу подивитися.
Ми з Армандо подивилися залпом на літаку до Нью-Йорка.
Ти серйозно?
Ми маємо разом дивитися те, що додаємо в список.
А знаєш, що я дивився? «Складські війни». Повтор.
І цього вже не розбачити.
-Вибач, любий. Я не… -Безглуздя якесь.
Знаєш що?
У мене є ідея.
Гаразд. Тебе вибачено.
Ні, послухай, що скажу.
-Про що тут говорити? Лягай. -Але я хочу сказати.
-Лягай на бік. -Так. Ні, любий.
-Так я довше зможу. -Добре.
-Можна спершу дещо скажу? -Якщо швидко.
Гаразд. Давай ми з Дешем і Ейвою
поїдемо на весняні канікули без тебе.
-Що? -Так. Я проведу з дітьми якісний час.
-Майє… -А ти проведеш час без них.
Залишишся вдома і присвятиш тиждень собі.
Ти ніколи не їздила з ними без мене.
Я їхня мати.
-Я розумію. -Сонні? Агов? Я впораюся.
Серйозно. Ти лише подумай.
-Гаразд, подумаю. -Добре.
-Добре? -Так.
А тепер до справи. Штани залишаємо чи скидаємо?
Скидаємо.
А що тут думати?
Кожен чоловік мріє про тиждень на самоті.
Чоловік? А матерям відпочивати не треба?
Я цілий день працюю в агентстві нерухомості,
але водночас маю встигати з дітьми.
По-перше, Джил, у вас із Генком спільна опіка.
Тож у тебе є час для себе.
Нема, бо це стерво починає байки про ділові подорожі кожні другі вихідні,
а насправді ходить на кросфіт.
І я мушу втискати всі побачення з тіндера в один вихідний.
-І як це тобі? -Трахатися встигаю.
А на стосунки часу не вистачає.
Бракує зв'язку.
-Точно. -Лише постійний трах.
Я б не відмовився віддати Єремії близнюків на вихідні.
Я років десять не був удома сам.
Привіт, Стю.
Я розумію, що таке «час для себе».
-Він важливий. -Авжеж.
Але ж не важливіший за канікули із сім'єю?
Все твоє життя — це діти.
-Це не так. -Так.
Не слухай їх. Я за віддане батьківство.
Бетані, годі. Тебе діти за прислугу мають.
У нас із Даян налагоджені стосунки.
Я займаюся дітьми, вона заробляє гроші.
Жодних конфліктів, бо ми знаємо свої ролі.
Це система, і вона працює.
-Молодець, Бетані. -В'язнична система.
Я люблю своє життя.
-Замовкни, Бетані. Не любиш. -Де пончики з усіма начинками?
Що ти робиш?
Ти що, кожен пончик мацатимеш?
Шукаю той самий.
Ти кожної Кав'ярної п'ятниці лише скаржишся.
І нічого не приносиш.
А я тим часом
готую цілу композицію.
У тебе справ інших нема. Віддай Майї дітей.
-Забудь. -Віддай.
Або станеш регулювальницею Ленор.
Що?
Ти й не помітиш, як нею станеш.
А я люблю регулювальницю Ленор. Що не так?
Сонні, це сумно. Її діти ходили в цю школу.
Цілодобова мати,
режисерка шоу талантів, голова комітету…
Все її життя було тут.
Нікого не нагадує?
Чоловік від неї пішов, дітям вона вже не потрібна,
і ось одного дня вона просто бере й надягає жилет.
Її посади офіційно й не існує.
-Хіба? -Не існує.
Я знаю.
-Я стану регулювальницею Ленор. -Так.
-Усе. Я з ними не їду. -Он як?
-Саме так. -Так!
Тобі знадобиться помічник, тож я скажу Риті,
щоб сама везла дітей у Леголенд.
А вона погодиться?
Глузуєш? На відміну від тебе, я в сім'ї голова.
То що ми робитимемо?
Почнімо з гольфу.
-Так. -Десь поїмо.
Якесь підпільне барбекю.
-Або чоловічий клуб. -Це точно ні.
Так. Хіба не хочеш, щоб тебе стиснули між дечим?
-Ні. -Та ти що?
Не ходиш у бари з цицьками?
-Ні, для мене… -Чому?
Для мене це як зрада.
-Це не зрада. -Це вона.
Ні, це лише невинний флірт із професіоналкою.
-Ні. -Де ж ти мастурбуєш?
-Перепрошую? -Де дрочиш?
-Ні. Радий бачити. -І вона дрочить.
-Не твоя справа. -Скажи на три.
-Ні. -Один, два, три.
-У душі. -У душі. Вгадав.
-Ти повторив за мною. -Ні, вгадав.
Ти дрочиш у водяній тюрмі, бо твої завжди вдома.
Свобода онанізму в будь-якій кімнаті свого дому.
За це ми й воюємо.
Гаразд.
«Я дрочу в домі, який сам купив!»
-Скажи? -Так…
Ти це заслужив!
-Заслужив. -Так!
Це буде бомба. Ми з тобою подружимося!
Подружимося? Ми ж і так друзі.
-Друзі-батьки. -Я тебе сім років знаю.
Ти в мене записаний як «тато Деша».
-Що? -Я три роки не знав твого імені.
-Коли станемо друзями, перейменую. -Гаразд, забули.
Усе правильно. Ти мене збадьорив!
-Ходімо! -Знайду час для себе.
-Для тебе. -Для мене!
-Для себе!
Мамо, а в бабусі й дідуся буде вай-фай?
Так, я певна, що буде. Бери свої речі.
-Запізнюємося на літак. -Деше, клавіші забув.
У нас у всіх рюкзаки. А ти хочеш, щоб ми багаж чекали?
Це все заради шоу талантів, синку.
Лише 20 хвилин на день. Це небагато.
Певен, усі діти практикуються на канікулах. Майє, ось.
-А що це? -Адреналін Ейви.
-Ад… Боже. -Так.
-Як я могла забути? -Не переймайся.
У рюкзаку один є. Це запасний.
Гаразд. Ні, ти мав рацію. Це погана ідея.
Припини. Ти просто панікуєш. Сповільни дихання.
Діти, скажіть мамі, що зможете кілька днів без мене.
Чесно кажучи, я не певен. Вибач, мамо, але все тримається на татові.
-Чорт забирай. -Чув, що він зараз…
Деше, бери свої речі й допоможи мені.
Що ти робиш?
-Тату, дозбираєш мою Зірку Смерті? -Ні, не дозбираю.
Цього тижня тато дбатиме про себе.
-Це мій час. Дай сумки. -Ого.
-Цей новий Сонні крутий. -Тобто?
-Ти раніше не відмовляв. -Бувай, мамо.
-Ні, мила, я їду. -Як це? Постійно відмовляю.
-Я тут закон. -Хіба що закон Мерфі.
Дітки, в авто. Деше, посунься і пристебни сестру.
-Усе, я вас люблю. -Повеселися цього тижня.
-Обов'язково повеселюся. -Добре.
-Відвідай вечірку Хака. -Ні.
Вимкни гальма.
Не поїду я на вечірку Хака Дембо. Ми вже не маємо нічого спільного.
Давай краще про тебе.
-Так. -Жодної роботи.
Лише якісний час матусі з дітьми.
-Обіцяю. -Добре.
-Люблю тебе. Бувайте. -Я сумуватиму.
-Бувай, татку! -Люблю вас усіх.
-Пристебнулися? -Зірка Смерті.
Ану голову всередину, поки не знесло.
-Голову в авто. Люблю вас! -Бувай.
ВІТАЛЬНЯ
Давай, Seal.
ВІНТАЖНЕ ПОРНО ПОШУК
Перепрошую. Мені треба завірити документи.
Ану покажіть.
Може, разом завіримо? Вдвох.
-Привіт, тату. -Боже!
Не заходь, Ейво.
-Дідько! -Заплющ очі.
Та не заходьте.
-А чому тато голий? -Він грається сам із собою.
Вибач. Вона забула іграшку. Не зупиняйся.
Алан слухає.
Аль Капоне!
Як справи? О котрій починаємо?
-Ой, Сонні, я забув. -Що?
-Справи з'явилися. Вибач, я… -Стривай. А ти зараз де?
-Я в Леголенді. -У Леголенді?
Ми ж хотіли по-справжньому подружитися. Що змінилося?
Може, покличеш Зачесаного Стю?
Ні. В жодному з можливих світів.
Забудь. Я сам упораюся.
Авжеж! Ти подолаєш цей пагорб.
Або два пагорби.
Іди в стрип-клуб і занурся у величезні…
Агов! Геть із ліжка! Що я вам казав?
Пішов ти, тату.
-Привіт. -Привіт. Бронювання?
Ні. Я сам.
У нас якраз є група.
-Добре. Де? -Он ті троє.
Привіт.
Ходи до нас.
Мені копчену грудинку.
Свина ковбаска? Давайте.
У вас і реберця є?
-Вони позаду? -Так.
Сховали від нас.
Мені ще дві отих.
Ану спробуйте закрити.
Давайте ще одну.
Так!
Я хочу всередину.
У мене є купон із тижневика. Знижка на п'ять доларів.
Ні. Я тобі вірю.
-Проходь. -Добре.
Давайте трохи додамо азарту.
По десять ударів. Одна лунка — п'ять баксів.
-Так. -Як скажеш.
Трохи не докинув.
-Так. -Та нічого. Хай буде.
Так.
Молодець, Кіммі.
Господи!
Я поїв грудинку, реберця, свинину.
Це взагалі невідомо що. Сподіваюся, тварина. Хоча хтозна.
Може й людська дупа. Я й не помітив би.
Господи. З вами все гаразд?
Невинний флірт.
Містере Фішере. Так і знала, що це ви.
Я Скайлер.
Ваша няня.
Ви точно шахраювали.
-У всіх було десять спроб. -Я знаю.
-Це ґендерний тиск. -Аж ніяк.
А ще ейджизм і расизм.
-Ні! -Так.
Ти як, друже?
Та все гаразд.
Господи!
Вибачте. Я…
Відгук я все одно залишу.
Бо все було…
МАЙЯ
Привіт.
Як доїхали?
Чесно кажучи, взагалі без проблем.
-Серйозно? -Так.
Деш не менше ста разів подивився новий виступ Білла Барра.
А тепер дзвониш мені, бо діти просять казку по відео?
Та вони вже сплять.
Милий, ти в кімнаті Деша?
Справді? Так, точно. Я й забув.
Тільки не кажи, що будуєш Зірку Смерті.
-Ти маєш розважатися. -Та я лише трошки.
Мене це заспокоює, Майє.
Гаразд. Я тебе кохаю.
І я тебе кохаю.
-Гаразд. Бувай. -Так. Па-па.
ДРУЗІ-БАТЬКИ
ЩО ТАМ, СОННІ? Я ЗАЗДРЮ!
ТОЧНО СИДИТЬ УДОМА І ДРОЧИТЬ.
Припиніть, будь ласка.
НЕ ВМІЄ РОЗВАЖАТИСЯ.
Це я-то не вмію?
І нехай.
СОННІ, ДРУЖЕ, ОСТАННІЙ ШАНС ДОЛУЧИТИСЯ ДО ВЕЧІРКИ! 44 РОКИ! НАПИШИ!
Забрав.
-Привіт. Не знаєте, де Хак? -Привіт. Як справи?
Ого, яка яхта.
Впізнаю Хака.
-Сонні, малий! -Ого.
-Ось і він. -Ти приїхав.
-Так. З днем народження тебе. -Дякую, брате.
Ого, який ти ладний. Гей… Ти серйозно?
Ти ж голий.
Я такий радий.
Коли приїхав, одразу роздягся й пірнув.
А інші маніяки знаєш що? Зробили те саме.
-Гаразд. -Агов, друзі!
Це мій найстародавніший друг, Сонні Фішер!
Привіт, Сонні!
Привіт.
-Вони теж усі голі. -А ти хочеш поплавати голяка?
-Ні. -Давай. Ходімо разом.
Як тоді в повітрі.
Ні. Я не хочу.
-Добре. Без проблем. -Так.
Я такий радий. Так давно тебе не бачив.
-Скільки ж пройшло… -Три роки.
-Так, багато часу. -Так.
Дати тобі рушник? Щоб ти…
-Не треба. -Добре.
-Я радий, що ти приїхав. -Аякже.
Майя з дітьми поїхала до своїх батьків.
Я їй сказав: «Їдьте. Хочу відпочити».
-«Татко хоче побути сам». -Круто.
-«Ідіть уже подалі». Тож… -Ми теж поїдемо подалі.
-Гей. -Як раніше?
Ти мене веселощами не лякай.
-Я готовий. -Поглянь. Он він.
Що там?
ЦІЛИХ 44! #ХАКНУТІВЕСЕЛОЩІ
Хапай буріто, а я перевдягнуся.
Це твій автобус?
Так. Непогано, га?
Що… А яхта? Ми хіба не на ній?
Яка ще яхта?
Привіт тусовщикам!
Як ви всі знаєте,
для успіху будь-якої вечірки необхідно одягтися однаково.
-Завжди. -Любите спортивні костюми?
-Так! -Я для всіх купив.
Шукайте мішки для одягу. На кожному є ім'я.
-Привітик. -Як воно?
Мені напій під назвою «ти-вбила».
-Я не знаю, що це. -Текіла.
-Але я називаю її «ти-вбила». -Текіла.
-Так. -Це в мене є.
Привіт, друже. Як справи?
-Я Кабір. Це моя партнерка Тріні. -А звідки ви знаєте Хака?
Ми працюємо поруч у коворкінгу.
Зрозуміло. Круто.
Ти вже в рекламній агенції не працюєш?
Уже пару років.
Вони були динозаврами.
У мене власна крамниця.
Синергія, вертикальна інтеграція — рівень повище.
Те, що треба.
Круто.
Сонні, правильно?
Хак казав, ти сидиш удома з дітьми.
-Так. -Це так надихає.
Добре. Так.
-Моя дружина архітекторка. -Неймовірна.
Я працював у банку й водночас розвивав музичну кар'єру,
але з появою другої дитини
я вирішив, що краще сам їх доглядатиму, ніж комусь за це платитиму.
-Вчинок справжнього чоловіка. -Так.
На чому ти граєш?
На клавішах.
Мене звуть Доктор Шовк.
-Співаю, пишу сучасну музику для дорослих. -Не скромничай.
-Клас. -У Сонні є альбом.
Він фантастичний.
Ого!
Точно вам кажу. Безкрай крутий.
Він є на Spotify?
-Ні. -Значить, на Soundcloud?
-Ні. -А де ж нам його послухати?
-Гадаю… -Так.
На диску.
Зазвичай так не роблю, але надішлю вам копії.
-Мені нема де його програти. -У мене є плеєр.
У мого тата теж є.
Вип'ємо за мого найкращого друга і брата Сонні.
ГУДИ ХАКУ
ОСТРОВИ САН-ХУАН, ВАШИНГТОН
Гей, Деше.
Не відволікайся.
Щоб вийшов зашморг, кладеш указівний палець сюди і тягнеш.
-Може, ти його зробиш? -Оце вже ні!
Тату!
Деше, пограй на піаніно. Тато ж потім спитає.
Але тата тут нема.
То й що?
Для нього це шоу дуже важливе.
Майє, ти тягнеш її за волосся.
У всіх є свої недоліки.
-Просто дай мені шанс, мамо. -Що? Я…
Дивіться, у нас тут гідролітак.
Гідролітак? Чий він?
Дивіться.
Привіт, Майє!
Майє, це я, Армандо.
-Армандо! -Привіт.
Що ти тут робиш?
Ось так вийшло. Сюрприз.
Майя розказувала мені, яка це чудова частина світу,
тож я й захотів роздивитися…
І знайшов острів, який хочу купити.
Стривай, що?
-Ти серйозно? -Так.
Думаю, цей проєкт ідеально тобі підходить.
-Нарешті відкриєш власну фірму. -Що?
Можна тебе позичити до вечора?
Хочу, щоб ти побачила острів.
Але я обіцяла дітям відпочити від роботи.
-Звісно. -Так.
Маєш рацію. Вибач. Не втручатимуся в сімейні вихідні.
Хоча…
Що як узяти Деша й Ейву з нами?
-Агов, Деше! -Так?
Хочеш навчитися керувати гідролітаком?
Авжеж!
От і все.
ЦІЛИХ 44!
ДОЛИНА СМЕРТІ, КАЛІФОРНІЯ
Агов, послухайте всі.
Я довго думав, як цього року святкувати.
Через велику пандемію
ми загубили чимало можливостей зібратися разом.
-Так. -Тому цей тиждень не для мене.
-А для всіх нас. -Добре.
Так.
Ми повернемося до основ у місці,
що не прощає і дивує величчю…
Велика каліфорнійська пустеля!
Я перший в туалет і в душ.
Так!
Вітаю на Хакчеллі. Це наш «Burning Man».
Я сам усе спроєктував. Там моя статуя.
Що це в біса таке?
-Готовий, Джино? -Так?
-Три, два… -Стійте.
Де Сонні?
Сонні, давай, виходь уперед.
-Це необов'язково. -Для фото.
-Це необов'язково. Це… -Хапайте його!
Так!
-Вийшло? -Вийшло.
У цьому фішка фото.
Беріть свої речі й обирайте юрти. Пані вперед.
-Джино, до зустрічі за п'ять днів. -П'ять днів.
П'ять днів? Хаку, ми в якійсь глушині.
-Ми житимемо первісним життям. -Що?
Усе зайве геть. Це буде найкращий тиждень твого життя.
-Я розум… -Візьми спальник. Їх шість на юрту.
-На що? -Я так тобі радий.
-Стривай-но. -Я такий щасливий.
-Як тобі моя статуя? -Хаку, стривай.
Нема сигналу. Це знущання якесь.
Нічого не ловить.
Це куртзак із бретельками.
Круто.
Набуває популярності.
Ага, ось він де!
-Класний прикид. -Я не знав, до чого готуватися.
Це більше до курорту підходить, але й тут непогано.
На тобі все непогано.
Гаразд, красені та красуні. Збираймося.
Знаю, що трохи зарано, але давайте подбаємо про вечерю.
Оце я розумію. Що приготував? Як раніше?
Гадаю, будуть стейки чи ваґю? Що в тебе?
Ні, ми самі собі добудемо їжу. Тягни брезент.
За фахом я бджоляр, але в скрутні часи добувач.
Питайте в мене будь-що.
Гаразд, ось моє перше питання: «Скільки можна прикидатися?»
Годі вже. Я бачив холодильники. Там точно є їжа.
Там закуски, а головна страва за вами.
Хапайте мачете й кошики. Розпочнімо пошук їжі!
Пошук їжі!
Полювати, щоб поїсти? Хаку, можна тебе не хвилиночку?
-Що? -Де туалет?
-Він портативний? -Он там.
-Це відра. -Це переносні туалети. Вони класні.
-Це туалети? -Переносні.
Робиш свої діла й потім викидаєш вміст десь на узбіччі.
На мене чекає індіанська парна.
Щасти в пошуках. Стережиcя гримучників.
-Що? -Вони їстівні, але небезпечні.
Стерегтися…
Маячня якась.
ЯК ТАМ ЧАС ДЛЯ СЕБЕ, СОННІ?
РЕГУЛЮВАЛЬНИК СОННІ
СОННІ ВІДПОЧИВАЄ ВДОМА:
Дорослі люди.
Пеніс із лего. Чудово.
А що тепер скажете?
ЖИТТЯ ЗАВЖДИ ЯСКРАВЕ З МОЇМ ДРУГАНОМ @МАЛИЙДЕМБО
Зайдіть в інсту, сучки.
Гаразд. Чорт забирай. Боже.
Приперло вже.
Якого… Хвилинку.
Хто це?
Стій. Ні, стій. Лоскочеш.
У тебе й кігті є? Який ти милий.
Ах ти, малюче…
Гей, друже.
Яке грізне котеня. Ти диви.
Господи.
Ось. Ти його хочеш?
Я його покладу.
До біса все!
Допоможіть!
Лев!
-Салатна виделка, звичайна. -Багато тарілок.
-Ніж сюди. -Рятуйте!
-Гаразд. -Там лев!
Господи.
За мною лев!
Бісові туфлі. Дідько!
-Це там не Сонні? -Допоможіть! Хаку!
Він мене з'їсть! За мною женеться лев!
За ним пума біжить.
Мені страшно!
-Ти можеш швидше! -Біжи, Сонні!
-Рятуйся! -За мною лев!
Допоможіть!
Він позаду! Пішов геть!
Дідько. Господи.
-Чорт! -Боже!
Ні, Сонні!
Господи Боже.
Що витріщився?
Давай, стерво.
Дістав.
Я не страва!
Пішов геть!
Забирай свою голодну дупу звідси!
Геть!
Поїсти хотів?
Я схожий на чорного кролика?
Чуваче, це було сильно. Ти повернувся до основ.
Так, повернувся.
Так.
Знаєш що? Хай то була велика кішка, але переді мною здоровезний бульдог.
-Ось Бульдог. Ти Бульдог. -Аякже.
Чув?
Я Бульдог!
Господи.
Я Бульдог!
Сонні, не лякайся. У тебе не спині трохи крові.
Тобто? Вона мене трохи подряпала?
Дідько.
У мене є мазь.
-Просто помаж. -Ні.
Думаю, не допоможе.
-Сфотографуй. -Певен?
Так, хочу побачити. Треба помазати трохи зверху.
Загустіє й завтра загоїться.
-Дивись. -Так, дай гляну. Що…
-Вона хотіла в мене хребет вирвати. -Дихай.
Вона спланувала напад.
Сонні. Йому погано!
-Друзі! Спокійно. -Сонні?
Несіть його в табір.
Так. Тримаємо, Сонні. Він без тями? Гаразд.
-Дихай. Ох, знепритомнів. -Добре.
Господи!
А ось і морепродукти.
У мене є «ти-вбила», Бульдогу.
Я готовий!
За Бульдога!
Один, два, три — і гірка.
Чудово. Тепер твоя черга.
Ні, зараз моя.
Гаразд. Ой, це ваш тато. Зараз. Привіт!
Привіт. Хотів зателефонувати,
дізнатися, як у вас справи, кохана.
Усе добре. Нам тут весело. А ти як?
-Теж добре. -Це Сонні.
Більше, ніж добре. Я таки в Хака на вечірці.
Чудово, милий. Рада за тебе.
У нас первісне життя в пустелі.
Он як?
У мене вже є прізвисько. Я Бульдог.
-Ну, тут я згодна. -Бульдог!
Усі запам'ятали.
-Любий, я… -Тату!
-Ти готуєшся до шоу талантів? -Ні, краще!
-Ми літали гідролітаком! -Було так весело!
-Добре. -Це друг мами Армандо.
-Ми бачили його острів. -Дай телефон.
Стривай. Ти сказав «Армандо»?
Дай мамі телефон, будь ласка.
Це я, любий. -Гей.
Ти не казала, що він туди приїде.
Милий, я й не знала. Він не попередив.
Хотів показати мені острів, який планує придбати.
Мама спроєктує йому черепаховий заповідник.
Що? Який заповідник?
Я хотіла розказати, коли вкладу дітей.
Він запропонував мені піти з роботи
й відкрити власну справу, щоб він був моїм клієнтом.
Он воно як.
Ти хіба не з дітьми поїхала час проводити?
Натомість островами тиняєшся?
-Із зубним невдахою… -Дай.
-Не сварися. -Такий він весь…
-Сонні, це Ґіл. -Дідько.
-Я тобі дещо поясню. -Починається.
Майя заробляє гроші.
А на тобі домашні справи.
Я тебе люблю, але не пхай носа до чужого діла.
Знаєте що, Ґіле? Я не слухатиму порад щодо стосунків
чи взагалі будь-яких порад від дурисвіта.
-Що? -Що чули.
-Дурисвіт! -Що?
-А кого він надурив? -Я чесна людина!
Нагадати минуле літо? Курси гольфу на острові Оркас?
Забрали собі кожний удар біля лунки.
-Вони про гольф. Безглуздя. -Не всі були вашими!
Не всі, татусю!
Не я винен, що в тебе яєць нема, щоб мене зупинити, страшко.
-У мене нема яєць? -Майє…
-Добре. -Я зараз розкажу, які в мене яйця!
Розкажу про свої величезні чорні яйця.
-Я все. Забери телефон. -Я здолав пуму!
Я ще не закінчив. Візьми телефон. Ґіле?
-Добраніч, коханий. -Майє, поверни телефон Ґілу!
Це в тебе яєць нема.
Агов, Сонні.
Де ти був, друже?
Балакав із Майєю. Шукав, де є сигнал.
-Он як? -Хотів дізнатися, як вони.
Думав, вона там із дітьми час проводить.
У її батьків, як домовлялися. А там її клієнт Армандо.
І сказав мені про це Деш.
А її батько назвав мене страшком.
-Ого. Зараз цього не треба. -Я ж… Я не страшко.
Заспокойся.
-Так, я… -Дихай. Шукай опору.
-Так. -Ти не з Майєю.
-Ти не з дітьми. -Так.
-Ти зі мною в пустелі. -Так.
Отак. Шукай опору.
О, так.
Сонні, ти не повіриш,
якого я таємного гостя підготував.
-Таємного гостя? -Таємного гостя.
Для тебе. Вони зарано, але тобі сподобається.
-Хто? Скажи. -Тобі сподобається.
Хаку, я тобі писав. Чого ігноруєш?
Та я загубився з цією вечіркою. Мені сьогодні 44.
Не хочу розчаровувати, та це незначна дата.
Якби не інста твого друга,
я б тебе ніколи не знайшов.
Та я й не ховався.
Нічого не розумію. Це і є гість?
Дозвольте представитися.
Стен Берман, спеціаліст із альтернативного доходу.
-А це моя колега Доріт. -Привіт.
І вам привіт. Я Сонні Фішер.
Отже, Хаку, коли я усвідомив розмах твоєї вечірки,
хоча ти винен мені 47 000 доларів,
я вирішив тебе відвідати з Доріт.
Ні, я… У мене були проблеми з ліквідністю.
-Стен дав гроші. Все добре. -Гаразд.
Я не давав тобі грошей, Хаку.
Я їх позичив, а ти не повертаєш.
Тепер Доріт має завдати тобі якихось тілесних ушкоджень.
Стене, красунчику, хіба ми не друзі?
Друзі, але я назвав тобі свої умови дуже чітко.
Це непорозуміння.
Я не знав, що це вже терміново.
Дай мені день. Я дещо знайду.
Я заплачу.
-День? -Так.
Гаразд.
-Боже. -Так. Дякую!
-Він усе зрозумів. -Що це таке? Я панікую.
Нічого серйозного, лише зламай палець. Потім поїдемо.
Як це? Ми ж домовилися. У мене є день.
Ти сказав, що все гаразд.
Хаку, хіба ти боятимешся не заплатити
без жодної фізичної шкоди?
-Мабуть, трохи менше. -І я про те.
Не хвилюйтеся, Доріт дуже точна.
Пальці сюди, будь ласка.
Хаку, стривай.
-Не треба. -Вона сказала, я маю.
-Почина… -Послухай, До… Як тебе?
Доріт. Як чіпси «Доріто», але без «о». Приведи думки до ладу.
Зажди! Він хоче сказати щось важливе.
-Зажди! -Що?
Я цього не дозволю. Це моя провина.
-Ні, Сонні, не твоя. -Хаку, спинися. Давай…
Це твоя провина?
Так, вас сюди привело моє фото.
-Гаразд. -Так!
-Доріт, я тебе люблю! Дякую. -Дякую.
Так і знав, що вона золотко.
І розумниця, не те що він.
Господи!
Хвилинку! А чому малий волає?
Він сказав, це його провина.
Лише в тому, що ви нас знайшли, Діґґіт.
Доріт!
Та мені начхати!
Прокляття!
Доріт, таке треба узгоджувати зі мною.
Він сказав, що винен.
Боже, який він бридкий. Схожий на «Cheetos».
Мені шкода, Сонні. А втім, палець зламано, тож усе гаразд.
Доріт, зможеш спалити їхній табір?
-Чи мені це теж контролювати? -Що?
Ти вже зламав палець. Навіщо палити табір?
Ти збудував величезну статую себе, хоч винен мені гроші.
Як це відіб'ється на моєму бізнесі?
Вечірку закінчено. Приведи думки до ладу і заплати.
-Боже, Хаку. -Вона ж не насправді.
Мені дуже шкода, Сонні.
Повір, у звичайному житті Доріт просто душка.
У нас тут вечірка!
-Вечірці кінець! Ідіть додому! -Тільки не статую!
Ми мали спалити її в четвер!
Друзі, не хвилюйтеся, але біжіть!
Не переймайся. Гей!
Тепер ти мені винен 47 000 доларів і айфон.
Що?
Слухайте, друзі.
Мені дуже шкода.
Вийшло непорозуміння. Бухгалтерський недолік.
Я не хотів, щоб тиждень закінчився так.
Джино довезе вас до Лос-Анджелеса. Побачимося.
-Було весело. -Дякую.
-Усе гаразд. -Наступними вихідними.
Ти сказав, що Джино довезе нас.
А сам не їдеш?
Ні, хочу пошукати, що залишилося.
Потім викличу убер.
Вечірка була вогонь.
Не раджу зараз згадувати вогонь.
-Я не те мав на увазі… -Я тебе зрозумів.
Бувай, Хаку!
Якщо хочеш, я теж можу залишитися.
Допоможу тобі все оглянути.
Ні, Сонні. Ти вже допоміг. Мені соромно за твій палець.
Та все гаразд. Куди йти?
Почнімо тут?
Із речей, що поки не палають?
Лише димляться.
Бувайте, друзі!
Господи.
Холодильники розплавилися. Загублені 2 500 баксів.
Ти витратив на них 2 500?
Хоча знав, що боргуєш гроші?
Не знаю, що зі мною.
Справа не лише в холодильниках.
Я не сам пішов із рекламної агенції.
Мене звільнили.
-Що? -Звільнили.
Я вечеряв із клієнтом.
Аж раптом у нас уже гульба в Сан-Міґель-де-Альєнде.
Кадровик помітив і такий: «Альо!»
Вони не захотіли платити 17 000 доларів за вечерю.
Я хотів відкрити справу, та не збагнув фінансовий застосунок.
Я летів у прірву, а вечірки неслися.
З ними я не почувався самотнім.
Чого не спитав мене по допомогу?
Я тобі й писав, і телефонував. Але ти мною завжди нехтував.
І я все розумію. У тебе нова чудова сторінка життя.
Часу на мене не залишилося. Я розумію.
Ні, Хаку.
Ти ж мене кликав об одинадцятій ночі.
А я о дев'ятій вже лягаю.
До того ж,
про що мені говорити з бджолярем?
Це не мій світ. Я будую з лего й витираю попи.
Сонні, ти успішний.
Підтримуєш талановиту жінку, ростиш двох чудових дітей.
Хтось інший убив би за таке життя.
Але не ти.
Глузуєш?
Я про це мрію.
Але в мене план Клуні.
Що це таке?
Джордж Тімоті Клуні, найвідоміший холостяк у світі.
До 50-ти років не одружувався.
А потім — Амаль і близнюки.
Завів сім'ю, не гаючи часу.
-План Клуні. -Зрозуміло.
Вибач, що нехтував тобою.
Мені прикро, що ми так довго не розмовляли.
Розумієш?
Нічого. Тепер розмовляємо.
Ти мій найкращий друг.
Образи в минулому.
Так.
Точно, образи в минулому.
Вибач, друже.
-Боже. -Що?
Морепродукти збереглися.
Сонні, це знак.
-Усе налагоджується. -Що…
Беремо їх із собою. Я тут молюсків на 4 000 не кину.
Чотири штуки за молюсків?
Боже, як смердить.
Нізащо б вас не забрала, якби знала про молюсків.
Вибач, Тельмо, але взяти їх мені судив Бог.
-Це вже занадто. -Що?
Наступний поворот — Топанга.
Дім Армандо.
Там і живе старий король зубних щіток.
-У нас із ним партія в шахи. -Звісно.
-Мій хід, його… -Покажи мені його.
-Армандо? -Хочу подивитися.
Гаразд.
-Боже, та він красень. -Мені теж покажіть.
Не думаю… Хаку!
-Хай жінка оцінить. -Господи.
-Ти б йому дала? -А то й двічі.
Усе, годі. Будь ласка, віддай…
-Ти його лайкнула? -Ага. Такий красунчик.
Сонні.
-Усі ці магнати — хижаки. -Що?
Він переслідує твою сім'ю. Зроби те саме.
-Ну… -Є в нього дружина? Чи дівчина?
Мені вже цікаво. А що?
Ненавиджу зради, але для тебе…
-Гаразд. -Зваблю її за тиждень.
Знаєш що?
Дехто в нього є.
-Повертай сюди. -Сюди?
Сюди. Повертай.
Гей! А поворотники вмикати не вчили?
Слухай, я багато дурних речей робив.
Та черепаху не трахатиму.
-Ти зібрався трахнути черепаху? -Ні, Хаку, я хочу не цього.
Просто він їх вважає своєю родиною.
Тож я пропоную відпустити її на волю.
Винесемо її за ворота.
А коли він повернеться, вона вже буде казна-де.
-Він буде в розпачу. -Лютуватиме.
Вони важчі, ніж здається.
-У нас така є. -Коли ти її придбав?
У садочку віддали нам одну на літо.
І діти чомусь її полюбили.
Хоча вони беземоційні.
Навіщо улюбленець без емоційної реакції?
Вони нічого не роблять.
Світ у твоїх ластів, подруго.
-Уже набирає обертів. -Ага.
-Яка маячня. -Вперед!
Маю визнати, я вже шкодую.
Я щойно усвідомив, що вона не переживе автостраду.
-Дякувати Богу. -Ага.
Я про це подумав, але не хотів тебе пантеличити.
Мені достатньо знати, що ми могли це зробити.
-Стривай. Поклади її. -Що?
-Хвилиночку. -Що?
Як що? Переді мною зараз Бульдог.
Сім'ю ми не розіб'ємо, але дім зіпсувати можемо.
Стривай…
-Ти Бульдог? -Так, я Бульдог.
-Тоді не будь сучкою. -Я не сучка.
-Я Бульдог! -Хай вона почує.
І це звук Бульдога?
Авжеж. Він готовий.
-Позбавляємося. -І що ж ти без солі робитимеш?
-Гарні речі. -У сміття.
Цей довго викидати. Його треба сіяти.
Викручу підігрів на максимум.
-Знищ усе. -Зіпсуймо його вино.
Видаляймо.
«Складські війни», «Фрейзер», «Два з половиною чоловіки».
Він що, живе з батьками?
-Він цим користується? -Це вниз?
Мої яйця підкинути не хочеш?
Як тобі такий соус, Армандо?
-Боже. -Зі смаком чорної дупи.
Па-па.
-Готовий збільшити ставки? -Так.
Насри йому в бачок.
-Точно. -Так.
У який бачок?
У бачок від унітаза.
Какашку!
-Добре. -Гаряченьку.
Треба підготуватися, але я зможу.
Прокляття. Нема бачка.
Тоді насри йому в ліжко.
Варіант. Обожнюю твої світлі думки, Хаку.
Я це зроблю.
Ліве взуття тобі не потрібне, Армандо.
Одну звідси, одну звідти.
-Бульдогу, залишив гарячий подарунок? -Авжеж.
І все? Розміром із м'ятну цукерку.
Я вже какав у пустелі.
Не дуже було чим, та все ж трохи видавив.
Стій! Що ти робиш?
Ми такого не робимо.
Лише нешкідливі, хоч і неприємні речі.
Але не таке.
-Ти ж хочеш помститися? -Ні.
-Завдати шкоди? Я це для тебе роблю. -Ні, не для мене.
Припини бити тарілки і йди в авто.
Гаразд.
-Але наміри прекрасні. -Дякую.
Як ти платитимеш Стену Берману?
Утечу з країни.
-Що? -Стен — небезпечний тип.
Його звуть Різником Беверлі Гіллз. Чув, тіла він скидає з пристані.
Хаку, ти здурів.
Друг танцює танго в Буенос-Айресі.
Витрачає там копійки.
Тихенько там посиджу, назбираю грошей. Усе буде гаразд.
Поїдеш із країни? Це безглуздя.
Буч Кессіді і Санденс Кід щойно возз'єдналися.
І це був найкращий день мого життя.
Але він не закінчився. Продовжимо вечірку?
Ні, це все. У мене нема житла. Я займаюся каучсерфінгом.
А що як я знаю місце?
-Ні. -Так. Дзвони Джино.
Хай везе автобус на Шерман-Окс, бо вечірка буде в мене вдома.
Хак-мобіль уже їде. Я надіслав Кабіру правила твого дому.
-Він зрозумів. -Це…
Боже. Якщо це шина, ви заплатите.
Я в Асоціації Автомобілістів.
Якщо я обіцяю, що це буде епічна вечірка…
-Так. -То так і буде.
Твій від'їзд буде гучним.
Побачиш.
Найгучнішим.
-Якого біса так гучно? -Виходьте з авто!
Ви маєте це побачити.
-Я сказав, ми заплатимо. Що не так? -Дивіться вниз!
-Боже, вона померла? -Не знаю.
Халепа. Їй років сто було!
Господи!
-Це якась погана карма? -Вона мигнула.
-Що? -Мигнула!
-Ти бачив? -Досі мигає.
-Привіт. -Тоді слухайте.
Ми маємо вчинити правильно.
Треба лише відвезти її до ветеринарки.
Ні, ми цю подряпану звірюку не посадимо в мою автівочку.
Тельмо, не дури.
Одна поранена черепаха не перекриє сморід 200 молюсків.
Треба зосередитися на проблемі. Ти не пуп землі.
Не лізь до мене!
-Гей! -Ти штовхнула Бульдога?
-Якого там, ти чихуахуа. -Він величезний собака.
«Гав-гав», дурню. Собаки так гавкають!
-Нема часу. Їдьмо. -Завантажуй!
Бери черепаху!
Сідай в авто!
-Роби щось! -Не вказуй мені!
Боже.
Їдьмо!
Господи, обережно!
-Замовкни! Самі розберемося. -Хіба? Ви її впустили.
Що там пишуть?
Закрити рот.
З усіх сил дути в ніс, охопивши його губами.
Ось картинка!
Він опирається, не пускає мене.
Я зможу.
Так.
Сильніше.
-Не знав, що в черепах є соплі. -Господи.
Трохи проковтнув.
-Як огидно. -Прокидайся!
Не стукай її! Лише обережно втримуй.
Закрий їй рот і повільно дихай в ніздрі.
-Приїхали, йолопи. -Не поспішай. Що?
-Не треба! -Все гаразд.
Швидко. Там авто.
-Гальмуй! У нас тут поранена черепаха! -Стій!
-Далі ти? -Далі я.
Їдьмо, бевзні!
Стривай.
-Зажди. -Чому?
Прокляття. Ви її принесли?
-Ні. -А хто?
Армандо Завала! Газуй!
Забери її, поки не вмерла, дурепо!
Заберіть усередину!
Поглянь. Армандо буде важко без лівого взуття?
Ти геній, Хаку.
Куй залізо, поки не згасло.
Збереження в тебе є.
-І є перший клієнт. -Так, але я маю поговорити із Сонні.
Він погодиться. Я проблем не бачу.
-Є доволі велика проблема. -Яка це?
Я й без того майже не бачу Деша й Ейву.
А з власною справою взагалі вдома не буватиму.
Якщо ти хочеш бачити дітей ще менше,
це і є твоя відповідь.
Почалося. Дякую, мамо, що знову нагадуєш…
-Ні, я… -Нагадуєш, яка я погана мати.
Сонечку, я заздрю.
Я тобі заздрю,
бо твій партнер підтримує твої мрії.
Що ти таке кажеш, кохана?
-Ти ніколи не допомагав мені з дітьми. -Припини.
Я встигла написати лише половину еротичного роману.
Еротичного роману?
-Він дуже сексуальний. -А я тут до чого?
Хіба легко за таких умов писати, як чоловік хапає жінку за груди?
-Боже, мамо! -Коли тонеш у брудних підгузках?
Знаєте, ця розмова перетворилася на щось несамовите,
але, мамо, думаю, я зрозуміла твою думку.
Дякую.
Правда в тому, що, якби я була чоловіком,
тут і обговорювати було б нічого.
У нас із Сонні чудова команда.
Тут я згоден.
Я впораюся.
Авжеж.
А ось і Армандо.
Армандо, ти ніби відчув, що я про тебе говорю.
-Армандо? -Сонні зачавив Ол Снеппі.
-Що він зробив? -Що Сонні зробив?
-Він зачавив Ол Снеппі. -Що за Ол Снеппі?
-Не знаю. Що за Ол Снеппі? -Найстарша черепаха Армандо.
Його тепер посадять? Ти зможеш із ним бачитися?
-На роботу його не візьмуть. -Убивця черепах.
-Тельмо, знімай взуття на вході. -Це тупо.
Хаку, хто всі ці люди?
Я зробив відкритий анонс в інсті.
Непоганий результат. Давай розглянемося.
Лише покладемо цих хлопців у лід.
Я думав…
А ось і Бульдог.
-Як справи? Привіт. -Як ся маєш?
Хак усе розписав. Кімнати дітей заблоковано.
Знак повідомляє, що треба зняти взуття.
-Так. -Але на твоєму телику йшло порно 90-х.
Я трохи подивився. Приємно, що там є справжній сюжет.
-Гаразд. -Сонні!
-Привіт. -Що?
-Алане, що ти тут робиш? -Підписався на твого друга в інсті.
Побачив, що вечірка тут, і приїхав.
-Спокуса була завеликою. -Ти з Леголенду?
Рита не помітить, бо спить.
А коли діти прокинуться, я вже повернуся.
Я маю спитати. Це кокаїн?
Це ж тобі не GTA. Ні, це ліки мого сина від СДУГ.
-І скільки ти прийняв? -Багато, якщо чесно.
Але це не вперше.
-Це вперше. -Гаразд.
Що робитимеш?
Я надто довго собі брехав, Сонні.
Розумієш? Усе роблю я.
А Рита лише командує. Я сам узагалі не буваю.
Не поїду я в Леголенд.
-Як хочеш. -Не поїду.
-Не поїду, бо не хочу. -Добре.
Уранці туди повернуся.
Містере Фішере!
Я побачила, що в пості ваша адреса, й подумала:
«Ми їдемо до містера Еф»!
Я чогось вам наллю. Вип'ємо разом, Містере Еф.
Будь ласка, не треба.
-Друже, все гаразд? -Ні.
-Що таке? -Звідки всі ці люди?
-Я стільки не чекав. -Я теж.
Я весь день пиячив,
голова обертом, я в черепашачому лайні.
Гадки не маю, що з тією черепахою.
-Якщо здохла, це геть серйозно… -Усе, годі.
Ветеринарна клініка.
Я бачив, як двоє недоумків підкинули вам черепаху.
Як вона почувається?
Це та, що ви кинули, ніби жертву вогнепалу?
-Я знав, що вони здогадаються! -Ви її майже вбили, йолопи.
Не треба так казати.
-Але вона видужає. -Що?
Що ви сказали?
-Вона видужає. -Так!
Так!
Хто з вас, недоумків, за це платитиме?
Мене звати Армандо Зубна Фея, дурепо. Запишіть на мій рахунок!
Господи.
-Ніч почалася заново. -Так.
Стривай. Я чекав цього повідомлення.
Щодо чого?
Сюрприз.
Іди приведи себе до ладу. Ти смердиш.
-Так, це я. -Давай!
Я збираю всіх надворі. Поквапся!
Що ж, друзі.
Ця днюха заслуговує книги рекордів.
Так!
Особливо завдяки
одному моєму гостю.
Бульдог!
Це ти, хлопче.
Коли я дізнався, що вечірку відвідає мій найкращий друг,
я мав здійснити щось особливе.
Та ні, не мав.
Я домігся цієї послуги,
тому сьогодні до нас завітала
музична легенда всіх часів
і особистий герой Сонні…
Seal!
Що?
Дякую, брате.
Легенда!
Привіт, Шерман-Окс.
Перш ніж почати, спитаю,
чи є серед вас доктор.
Я дерматологиня.
Насправді мені потрібен дехто з особливими здібностями.
Викликаю Доктора Шовка.
Це він. Це його сценічний псевдонім.
Ходи сюди.
-Кличеш мене на… -Хоче з тобою заспівати.
Не жартуй так, Хаку.
Я знайшла це в твоїй шафі.
Так!
-Крутий піджак. -Боже.
-Як ти, Шовку? -Я твій величезний фанат.
-Дякую. Ти готовий? -Так.
Давай трохи побешкетуємо.
Не вірю. Він…
Він сказав трохи побешкетувати.
-Зможеш? -Так.
Два, три і…
Запрограмував її на клавішах.
Отакої!
-Я? -Давай, Шовку. Готовий?
-Побешкетуємо! -Повтори!
Містере Еф! Так!
Він класно співає!
А я казав.
Так!
Ти мені потрібен, Шовку. Готовий? Один, два, три.
Іди до мене, Сонні!
-Ти молодець! -Дякую.
А я завжди думав, що Seal білий.
-Та ні! -Тепер побачив.
-Сонні! -Га?
-Це було неймовірно! -Дякую.
Ти повернувся з пустелі новою людиною.
Ого.
Дивись.
Скасовуємо «тата Дешіела».
-Ого. -Тепер ми справжні друзі!
-Мені дуже приємно. -Добре.
Нагадаєш своє прізвище?
Сім років.
Вашинґтон?
-Ні. -Ні, Картер.
Теж ні.
Джонсон?
Ти просто пригадуєш прізвища чорних.
-Так. -Фішер.
-Так, Фішер.
-Як Дерек. Він чорний. -Так, мені все одно приємно.
Гаразд. Оце так.
-Я аж відчуваю наш зв'язок. -Добре.
Піду будувати лего-іграшку твоєму сину.
-Ні, Алане, це не діло. -Ось він де.
-Ми досягли найвищого рівня! -Агов, Докторе Шовковий Шовку!
Знаєш що? Скасовуй подорож.
Що?
-Скасовуй подорож. -Як?
Ти не летиш у Буенос-Айрес,
бо я закрию твій борг Стену Берману.
Чудова пропозиція, але я так не можу.
Я йому винен 47 кусків.
Я знаю, але мені начхати.
Ми ж завжди підтримували один одного, хіба ні?
Звісно.
Так, і я з тобою змінююся на краще.
У нас із Майєю є деякі заощадження.
Спершу спитай її.
Чому? Вона мене про свої справи з Армандо не спитала.
Я хотів купити Хонду Одіссей 2022 року,
але ця інвестиція значно краща.
-Ти серйозно? -Так.
Господи, Сонні, я й не хотів у Аргентину.
Клич Стена, поки я не передумав.
Ходи сюди. Дзвони.
Записую код відділення банку.
-Ага. -Усе ввів і…
-Прийшло. -Добре.
Сонні, ти справжній…
Хаку, вітаю. Ти вільний.
У мене нема слів. Дякую.
Це Seal?
Я бачила його виступ у Тель-Авіві в 2017 році.
Це було неймовірно. Попрошу селфі.
Seal!
Ого! Seal?
Він такий душка. Зробив мені послугу.
-Перепрошую, Бульдогу. -Так?
Тобі варто знати,
що в тебе в джакузі кілька голих людей середнього віку.
Дякую за повідомлення. Трясця.
-Не люблю бодішеймінг, але… -Гей!
Джил! Зачесаний Стю! Ні! Спиніться!
Гей, Сонні, занурюйся.
-Що? -Так.
Давай-давай.
Ні, і годі вже, гаразд?
-Тату! -Так?
-Мамо, тато надворі. -Боже… Гей!
Боже, це ви. Що ви тут робите?
Ви ж були в Сан-Хуані.
Армандо підкинув нас на приватному літаку. Було круто.
Тату, чому ти вбив Ол Снеппі?
Що? Хто це? Про що ти говориш?
Черепаха Армандо.
Він скинув мамі відео, як ви з дядьком Хаком її зачавили.
-Це точно був ти. -Знаєте що? Снеппі жива.
-Справді? -Так, вона одужає.
Це лише непорозуміння. Я поговорю з мамою.
Я поясню… А ось і вона. Отакої.
-Гарматне ядро! -Добре.
Бетані, ні!
Господи.
Ні.
-Мадонно! -Важко вцілити в маленьку мішень.
Зі мною все гаразд!
Ідіть нагору.
Давайте, нагору…
Що відбувається? Ти не відповідав.
Що ти забув у Армандо вдома?
Ставиш мені питання? В мене теж є парочка.
Що Армандо забув у Сан-Хуані?
-Я тобі казала. -Ні.
Ми не поговорили!
-Поговорили! -Я сказав.
Сказав тобі, що ми з Армандо граємо в шахи.
І ти дав кролику насрати йому на ліжко через якусь…
Зроби-но паузу. То був не кролик. Це моє лайно.
-Я грав у шахи на найвищому рівні. -Ти насрав йому в ліжко?
І пишаєшся цим?
-Тим, що зробив це навмисно. -Як ти, подруго?
-Ой, Хаку. -Цілий вік не бачилися.
Чудовий светр. Мені цей колір не личить.
-Дякую. Даси нам хвилинку? -Авжеж.
Я швиденько.
Просто скажу, що твій чоловік — легенда.
Не знаю, чим я заслужив такого друга,
але він мене врятував із неймовірної халепи.
А що саме він зробив?
-Я тобі пізніше розповім. -Ні. Хаку, кажи зараз.
Короткий зміст.
Я боргував лихварю значну суму грошей.
Був на самому дні.
А Сонні мене врятував. Мій брат. Дякую.
-Дякую. -Це я дякую.
А тепер балакайте. Поцілуймося.
Дякую. Завжди радий тебе бачити.
Мій друг.
Ти герой.
Ні. Ніхто так не розуміє людей, як ти.
Спершу дозволь мені дещо сказати.
Гаразд.
Зрозумій, Хак був у справжній халепі. Він хотів тікати з міста.
Сонні, скільки ти заплатив лихварю?
Хочеш почути суму? Без проблем, я її назву.
-Назви. -Добре.
-Скільки? -Ну, десь 47.
Серйозно, Сонні? Ти віддав 47 сотень доларів?
Не 47 сотень.
-Сорок сім…
Сорок сім чого?
Сорок сім тисяч доларів.
Сорок сім тисяч?
Так, стільки я йому й дав.
Боже. Зажди.
-Тату! -Деше! Я йду!
-Деше! Що сталося? -Мою Зірку Смерті знищено!
Чотири місяці ретельної роботи
вщент!
Деше, поклич сестру. Ми їдемо звідси.
Так, залиш усе тут. Я все полагоджу.
Хоча деякі деталі зламано…
Добре, давай. Гаразд.
Що? Майє, куди ви?
Ну ж бо, Майє. Майє…
-Деше, послухай мене. -Що?
Я все відбудую, друже.
Тільки спробуй пошкодити панцир Гокі-Покі!
То нещасний випадок. Я не хотів.
Що… Майє!
Майє, стій!
Гаразд… Майє!
Не захотіли залишатися?
Мене нудить. Потрібна вода.
Побудь трохи зі мною. Подихай свіжим повітрям.
Хвилинку. А це що?
Гей, ану гальмуй! У цьому районі діти живуть!
Гей!
Господи!
Стій!
Гей!
Господи! Що?
Гей, бісів ти сину!
Зупинися вже!
Годі!
Що я тобі такого зробив? Гей!
Боже!
Він знищив мою золоту карету.
Я нічого поганого не зробив. Хаку, ти це бачив?
Сонні, друже, прийшов час придбати Хонду Одіссей 2022 року.
Що?
Пошкодив і втік.
Твоє страхування покриє шкоду.
Це мій друг Вейд. Обожнює монстр-траки.
Зробив послугу.
А ти вже цього тижня їздитимеш на новенькій красуні.
Дай мені це перетравити.
Тобі потрібна ця тачка.
Я знаю, що… Дай мені подумати, Хаку.
Дай усе це перетравити.
Залиш мене ненадовго.
Не засмучуйся. Майя побачить нове авто, і кохання повернеться.
Дай мені хвилинку.
-Гаразд, я лише хотів… -Було круто.
Сонні, Хак дав мені твій альбом. Якщо знайду CD-плеєр, послухаю.
-Ого. Дякую, друже. -Нема за що.
Таксі буде за дві хвилини. Розрахуємося?
Так, звісно.
Крутий виступ, приятелю.
Завжди радий. Бувайте.
Так. Бувай, Seal.
Віддай якомусь лейблу.
Вибач за мізинчик.
Нічого. Можна й подалі від мене стояти.
Seal замовив таксі. Який скромник, супер.
Чому ти виписав йому чек, Хаку?
-Що? -Як це «що»? Хіба це була не послуга?
-Послуга, ще й яка. -Тоді навіщо чек?
Бо він звичайно бере сто штук за 20 хвилин корпоративу.
А до нас приїхав за 12 500.
-Моя статуя вдвічі більше коштувала. -Це не послуга.
Господи.
Ти не змінився.
Ти все псуєш.
-Ого. -Так.
-Це твої справжні почуття? -Так.
Я друга через гроші не втрачу. Сам відплачу Стену Берману.
Ми більше не друзі.
Чому… Ми ж лише почали.
Усе було добре. Що трапилося?
І ще одне, Хаку. Ти не Джордж Клуні.
І близько не Джордж Клуні.
Він мимохідь побудував текільний бізнес на мільярд.
А ти що робиш? Замовляєш спортивні костюми.
Так, усім вони сподобалися.
Ти такий жалюгідний.
Я кажу… Серйозно, Seal? Треба…
Агов! Прошу вашої уваги.
-Бульдог! -Вам пора забиратися звідси.
Та ну.
Забирайтеся!
-Я не хочу в Леголенд! -Ти туди поїдеш просто зараз!
Дідько!
І з басейну теж вилазьте!
-Ще десять хвилин! -Ні, всі геть!
Ідіть звідси.
Дякую. Мені шкода. Прошу.
Дякую.
Гаразд, до зустрічі.
Нарешті сам. Господи.
Дідько.
Така весела вечірка. Рада була вас побачити.
Не підходь.
Там… На мене там таксі чекає.
-Я маю… -Гаразд. Я попередив.
Добре. На добраніч.
Майє, послухай, я обіцяю повернути гроші.
Сонні, справа не лише в грошах.
Ти вдерся в дім Армандо.
Я тебе ніби взагалі не знаю.
Я насправді не такий.
Ти мене знаєш. Це все дурний вплив Хака.
Це через нього я накоїв дурниць, але більше цього не буде.
З мене цього досить. Я знову стаю старим Сонні.
Я знову Сонні-супертато.
Але що як ти хочеш не цього?
Що ти таке кажеш? Я хочу цього.
Майє, повертайся додому.
Сонні, нам потрібна перерва.
Ми повернемося додому.
А ти маєш пожити десь іще.
В мене ідея.
Що за…
Живи з нами.
Глузуєш?
Ти ночував у мене в пральні?
Так. З іншого боку,
якщо Рита не побачить мене в Леголенді, я буду в халепі.
Вона забере мою PS5.
Геть звідси.
Гаразд. Люблю тебе, Соне.
Привіт, друже.
Дякую, що дозволив пожити в тебе.
Ми з Майєю побалакали.
І з'ясували, що нам зараз варто відпочити одне від одного.
Живи, скільки треба, Бульдогу.
-Дякую. -Нема за що. Мій дім — твій дім.
Заходь. Любиш мед?
Я все ним поливаю.
Як щодо смаженого меду?
ГЕНЕРАЛЬНА РЕПЕТИЦІЯ!
Нам усім треба зосередитися.
Шоу талантів наступного тижня. Нам треба вразити всю школу.
Гаразд?
Лайнусе, я рахую.
Добре.
Два, три, два, три, чотири.
Ейво, ми запізнюємося!
Мамо, я не хочу печива. Я хочу смузі.
-Хочеш… -Тато завжди робить смузі.
У яблуці більше харчових волокон.
-Ось, мамо. -Ти вже доросла. Можеш нести сама.
Гаразд, ходімо. Трясця, я…
Мамо! Ходімо.
Іду!
-Твоя? -Так!
-Та ні! -І знаєш що?
-Що? -Я за неї не платив! Завдяки страхуванню.
-Трясця. -Поглянь!
-Привітик! -Ти навіть не торкнувся ручки!
Чудово. Ця вікторина буде нашою.
-Друзі! -Йому дійсно 44?
Я в старості не хочу постійно гостити у дітей.
Бульдог ті гроші ніколи не побачить.
Ні.
У дім літніх мого дідуся потрібен розпорядник розваг.
-Так! -Він би чудово впорався.
Бабусі Хака полюблять.
Безглуздя!
Так. Улюбленець бабусь.
Ого.
Снеппі.
Привіт.
Я прийшов просити вибачення.
Я зовсім пустився берега.
Усе це поміж нами вийшло з-під контролю.
Що ще поміж нами?
Наша партія в шахи.
-Суперництво. -Суперництво?
Ти прилетів до Майї гідролітаком, коли вона була з моїми дітьми.
-Порадитися щодо острову. -Чому?
Чому її порада так важлива?
Вона одна з найкращих архітекторок світу.
А ще ми з нею найближчі друзі.
-Найближчі друзі? -Водою не розлити.
Ого.
Сонні Фішер. Привіт.
Не знав, що в тебе є дівчина.
Тепер я почуваюся таким…
-І недарма. -Таким придурком.
Так.
Ви можете стати ким завгодно.
Ви можете стати взагалі ким завгодно.
І всі ці…
ТАТО ДЗВІНОК ПО ВІДЕО
Привіт, друже.
Привіт, тату.
Знаєш, чий виступ буде останнім?
-Сказати? -Кажи.
Твій, синку.
Бо режисер — твій татко.
Я радий.
Не відволікаю від клавіш, містере Завершувачу.
Так, це я.
Люблю тебе, синку.
-Добраніч, тату. -Добраніч.
Дідько.
Ого.
Отакої!
Лайнусе.
Це було лайново.
Повторюємо спочатку.
Ви чули містера Фішера. Все спочатку.
Саме так.
Але цього разу з душею.
Адже вона в тебе є.
Хай пісня летить. Починаємо! Два, три, чотири.
Стоп! Перерва п'ять хвилин. Бо ти не… Ти втомився.
ШОУ ТАЛАНТІВ СЬОГОДНІ
Перевернемо, щоб покупці бачили.
-А ось і зірка вечора. Мені так цікаво. -Я постараюся, регулювальнице Ленор.
А не хочеш наступного місяця попрацювати, поки я у відпустці?
Чоловік везе мене на річницю на Барбадос.
Чоловік? Ти хіба не розлучена?
Дай угадаю.
Ти про чутки, що я жалюгідна жінка, яка купила жилет на Амазоні?
Всяке говорять. Я не дуже слухав.
Сонні, я вже 35 років у щасливому шлюбі.
І так, я шкільна регулювальниця.
Звісно, робота агентки ФБР була цікавішою.
Та я люблю приносити користь спільноті. Ти ж розумієш.
Ні хвоста, ні луски.
Прокляття, Алане.
Ти впораєшся, синку.
Деше!
Усім привіт.
Мене звати Деш.
Малий Шовк.
Я гратиму «A Thousand Miles» Ванесси Карлтон.
Вибачте, зараз вийде.
Давай покажу. Я допоможу.
Секундочку. Я тобі покажу.
Ось. Пригадав?
-Дивись на руки. -Тату.
-Я дивлюся, але… -Гаразд.
Припини!
Тобто припинити? Ну ж бо, синку.
Я не хочу грати Ванессу Карлтон.
Я ненавиджу піаніно! Навіщо ти мене змушуєш?
Тату, пробач. Я не хотів…
Ти маєш рацію.
Я думав лише про себе, але це неправильно.
Я дбав лише про те, щоб провести яскраве шоу.
Я посів місце в кожному комітеті,
супроводжував усі подорожі, бо хотів…
Я хотів, щоб ви всі мене цінили.
Але таким чином я відштовхнув від себе найближчих.
Тих, кого я люблю. Тебе, твою маму, я…
Найкращого друга.
Я скоїв чимало ганебних учинків.
Я насрав на ліжко клієнта моєї дружини!
Залишив гаряченький наґет на його подушці.
Чому? Не знаю.
Я вкрав у нього все ліве взуття. Його вже не повернути.
Я почухав його лопаткою дупу.
Сподіваюся, він нею не користуватиметься.
Бо вона зі смаком дупи!
І знаєте що? Цьому пора покласти край.
Сьогодні. Тож Алане.
-Так? -Почну з тебе, друже.
По-перше, ти брехав про Ленор.
Вона їде з чоловіком у відпустку,
а ти мені казав, що вона розлучена.
Але я чув… Ах ти брехло!
Мені мій син Джастін сказав про розлучення.
-Ага. Дитина винна. -Це не я.
Відтепер ти займатимешся Кав'ярними п'ятницями.
-Він згоден. -Дякую.
-Люба! -Він зможе.
А тепер до дітей, яких я не взяв.
Виходьте показувати свої таланти. Бо в цьому й сенс.
Це ви маєте веселитися. Вибачте, що майже все зіпсував.
І я прошу вибачення в тебе, синку.
Пробач мені.
-Пробач. Я тебе люблю, чуєш? -Я теж тебе люблю.
Гаразд. А тепер послухай. Роби те, що тобі подобається.
Хочеш — співай, хочеш — танцюй.
Головне, щоб тобі було весело.
Я вам не заважатиму.
Іду зі сцени. Давай, синку!
Це був Сонні Фішер!
Найкращий тато в світі.
Дякую.
Останні тижні в нього були напружені.
Протягом весняних канікул він був сам.
У результаті витратив наші заощадження,
мало не вбив черепаху
і майже знищив свій шлюб.
Оце вже. Тобто…
Скористався ти часом для себе прегарно.
Смієтеся, Алане Ґеллере?
А в жінки дозволу спитали?
Хочете ще жартів?
Посунешся?
Так.
Гарна промова.
Дякую.
Послухай, Майє,
мені дуже шкода, що я не порадився з тобою щодо грошей.
Сонні, мене найбільш образило…
Ми ж завжди такі речі обговорюємо.
Так.
Я раджу тобі подзвонити Армандо,
погодитися на його пропозицію
і відкрити власну фірму.
Знаєш, Сонні…
Усе, що ти робиш для нашої родини…
Це тяжка праця.
Деш мав рацію, на тобі…
тримається все.
Не уявляю, як я відкрию власну фірму
без тебе.
Майє, я тобі обіцяю
свою підтримку.
Я тебе кохаю, Сонні.
А я кохаю тебе.
Як я міг його не взяти?
Ти його не взяв?
Який я гівнюк.
Стен Берман? Що це таке?
Хаку, мені прийшло повідомлення, що Стен Берман повернув гроші.
З тобою все гаразд? Нам треба поговорити.
На шоу талантів дещо сталося,
і я інакше побачив деякі свої вчинки.
Я стільки тобі сказав, але помилявся.
Я хочу вибачитися.
Але віч-на-віч.
Де ж ти, Хаку?
Пристань?
Боже, Стен хоче зарізати мого друга.
Я їду, Хаку.
Боже. Хак у халепі.
Я не знав, кого ще просити по допомогу.
Відлупцюймо їх разом, Бульдогу.
-Нікого ми не лупцюватимемо. -То навіщо я це взяла?
У мене нунчаки, шокер і газовий балончик.
Нам це не знадобиться. А це що таке?
Сюрикени.
Просто дай їх мені.
Едді, спочатку омари, потім зброя.
Інакше розтануть. Покваптеся, хлопці й дівчата.
-Це Доріто. -Та сама сучка?
-Так. -Мені битися з нею?
Ні, в неї є вогнемет.
-Дідько! -Давай.
Пригнися.
Це кров?
Боже, схоже на звуки пили.
-Господи! -Хак!
-Я тебе врятую! -Вперед!
У мене два сюрикени й Тельма!
Дякувати Богові.
Що ви тут робите?
-Тобто? Йди постережи. -Гаразд.
-Привітик. -Я рада, що ти живий.
Радий вас бачити. Чому ви тут?
Друже, я думав, тебе вбивають.
Я бачив людину в крові.
Ні, це полуничний дайкірі, дурнику.
Чому ти робиш дайкірі?
Бо я тут працюю. Як інакше?
Я домовився, що Стен Берман поверне тобі гроші,
а я свій борг відпрацюю.
Я їду з ним у Ємен, у нього там справи.
У Ємен?
Так, у Ємен.
Хаку, в тебе тут усе життя.
-Невже? -Так.
Кар'єри в мене нема, родини нема.
Ти мав рацію, Сонні, я не Клуні, але нехай.
Припини порівнювати себе з Клуні.
Сказати, чого я навчився на шоу Деша?
Що треба приймати себе і близьких такими, які ми є.
Твій талант — об'єднувати людей.
Припини це.
-Я нічого… -Годі вже, гаразд?
Я сам так вирішив. Я нас у це втягнув, я й витягну.
А тепер геть із носу корабля. Я маю задраїти люки і все таке морське.
Що? Хаку, послухай мене ,будь ласка.
У мене нема часу.
Ти нічого не задраюєш, лише відчиняєш і зачиняєш двері.
Хаку, послухай, це не єдиний вихід.
Ти вмієш готувати класні вечірки.
А я що вмію? Розважати дітей.
То ось мій план. Я поверну Стену гроші.
І ми з тобою почнемо проводити дитячі вечірки.
Гроші заробимо дуже швидко. Ходімо з цієї клятої яхти.
Залишімо сварки позаду. Як тобі?
Я люблю тебе, друже. Я не хочу їхати в Ємен.
-Я знаю. -Це небезпечно!
Ходімо, бевзні! Я обісрала ліжко лихваря.
Навіщо?
Я думала, ми знов робитимемо неприємні речі.
Це ж ніби по-нашому.
Знаєш, скільки я накривав цей стіл?
А за скільки вийде зіпсувати?
Га?
Цей омар хоче на волю.
Так!
Додамо гострот.
Погляньте.
Присунь цю клішню до моєї дупи.
Прямо між булок. Клішня зі смаком дупи.
-Боже. -Хтось це з'їсть.
Гей, показати перцевий прутень? Ось!
Погляньмо, що він зможе поперчити.
-Що ти робиш? Припини. -Сиплю перцю на твій прутень.
-Нащо? -Ти ж хотів перцевого прутня.
Ти мені шкодиш, а не їм.
Починає свербіти. Пече.
-Забираймося звідси. -Ну ж бо.
Люблю тебе. Люблю вас обох.
Це моє. Ходімо. У мене на прутні перець.
-Ходімо. -Вибач.
СОННІ ФІШЕР СУПЕРТАТО - ГОЛОВА БАТЬКІВ - БУЛЬДОГ
ЛЕГО - ТАТОВІ ОБІДИ - ДОКТОР ШОВК - ДЕМБО/ФІШЕР
ВІДОМІ АРХІТЕКТОРИ НОВА ФІРМА МАЙЇ ФІШЕР
ДОКТОР ШОВК: ПИШАЮСЯ МОЄЮ ДРУЖИНОЮ!
СТУДІЯ ДЕМБО Й ФІШЕРА ДОКТОР ШОВК: НОВА КОМПАНІЯ — НОВЕ ЛОГО
ДОКТОР ШОВК: З ДНЕМ, ПРИНЦЕСО!
Ланч-бокси робимо з малюнком зебр і тигрів по черзі.
-Так буде краще. -Гаразд.
Ого, Стю! Чудово виглядаєш!
Дякую. Більше я не Зачесаний Стю.
-А головне те, що Єремії сподобалося. -Що?
Так, він зве мене своїм Гоуї Менделом.
-Тож… -Гаразд.
Сонні! Те вінтажне порно надихнуло мене на ці штани.
Я бачу.
Холодного вам чаю.
-І не питай, мамо. -Дуже вчасно. Дякую.
Дякую.
Майє, Сонні,
ваші стосунки мене надихнули.
О Боже.
Так. Тому ви першими побачите мій еротичний роман.
Ого. «За королевою».
Так.
-Ви читали книгу, тату? -Читав? Я її прожив.
-Усе, годі. Поговоримо? -Треба випити.
-Вам її підписати? -Ні.
Черепахи — найкращі домашні тварини.
Зрозуміло? Питання?
Привіт, подруго! Розважаєшся?
Сонні, вітаю у мене. Мій дім — твій дім.
І, до речі, туалет там.
Розумію, чому нагадуєш.
Я заслужив.
Алане, привіт!
-Привіт. -Я Скайлер із клубу.
-Привіт! -Давно тебе не бачила.
-Боже! -А де ви познайомилися?
-У клубі. -Це від назви кав'ярні.
А вона бариста.
У кав'ярні?
Авжеж.
-Заходь до нас. -Зайду. Я ж люблю каву.
-У нас вона найкраща. -Просто неймовірна.
-А яку каву ти там п'єш? -«Крапельницю».
Я щойно зблизився з твоєю подругою Джил.
-Це добре, Хаку. Я рада. -Агов, Джил.
-Привіт, Джил! -Як твій колишній?
Живий. Не знаю.
А синочки, яким менше десяти?
-Уже самі себе виховують. -Гаразд. Радий, що все добре.
-Усе гаразд. -Що? У неї є сини?
-З нею все складно. -Що?
-Вітчим Хак. -Ні.
Клуні б зацінив.
-Вона душка. -У нього є пасинки?
Ні, нема у Клуні пасинків.
Новий план.
До 60-ти…
-Який план? -У мене такі будуть.
-Поглянь. -Я маю врятувати його від Джил.
Переклад субтитрів: Анна Туркіна