Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
MEDITERANSKA GROZNICA
Valid!
Ubio sam je.
Vidi, umoran si i nisi spavao juče.
Naspavaj se, pa ćemo razgovarati kasnije. Sve je u redu.
Slušaj, ponekad od manjka sna
ljudi pričaju gluposti.
Nešto slično se dogodilo i meni. Vozio sam, a nisam se naspavao.
I, dok sam vozio, mačka mi je iskočila pred auto.
Pa sam je pregazio, znaš?
Kad sam izašao da vidim šta se dogodilo, mačka je pobegla
i sve je bilo u redu.
Shvataš šta ti govorim?
Nisam pregazio mačku, samo sam to umislio.
Ja ti ubijem majku, a ti pričaš o mačkama?
Recimo da je jesi ubio. Kako?
Gurnuo sam je, pala je. -Aha.
Možda si je gurnuo, ali ona je ta koja je pala i umrla.
Kako to?
Kad gurneš nekoga, on možda padne, a možda ne. Zar ne?
I? -Dobro.
Dakle, ona, moja majka, pala je.
Ali nisi ti kriv za to. Mogla je ona i da ne padne.
Je l' to logično?
Kako da 70-godišnjakinja ne padne kad je gurneš?
Čekaj da dovršim svoju teoriju.
Slušaj.
Ili gurneš nekoga ili ne.
Recimo da si je gurnuo, u redu?
Ona ili padne, ili ne,
a ovde je pala. Pratiš me?
Kad je pala, mogla je i da umre ili ne.
Shvataš? Ali ona je umrla.
To ne znači da si je ti ubio. Bože sačuvaj, ne.
Sve je u redu. Svi smo dobro.
Sigurno je to tvoja majka?
Tata.
Probudi se. Još spavaš?
Tata, zakasniću u školu.
Dobro.
Spremi se.
Odavno sam obučen i spreman. Vidi.
Je l' telefon zvonio?
Da, mama je zvala.
Šta je htela?
Ništa.
Tata je rekao da nema mobilnog za stolom.
Ne mešaj se, cinkarošu. Stalno me tužakaš. -Nur!
Rekao sam ti, budi dobra prema bratu.
On me uvek uvali u probleme, a ti mu dopuštaš.
"Zašto ga ne opsuješ?" Reci to na arapskom.
Zašto psuješ mene, a ne njega?
Ostavi mobilni.
Krastavac ili paprika u sendvič?
Paprika.
'Jutro, deco. Idete u školu?
'Jutro. Da, da. Požurite, deco.
Kad se vratite, pomerićete mi dvosed.
Boja je izbledela jer je stalno na suncu.
Ja ću ga pomeriti, zašto niste pitali mene?
Pretežak je, dušo.
Valid, navrati, može?
Tata, mogu li posle škole na ručak s prijateljima?
Koji je dan? Utorak?
Ne, rekao sam ti sto puta. Samo petkom.
Imaš ples popodne. Kako ćeš stići sve?
- Ako završim... - Bilo je to retoričko pitanje, dušo.
Ćao, ljubavi moje.
Vidimo se u 14 časova na ulazu. Lepo se provedite.
Idete li u svakodnevne šetnje?
Svakodnevne? Ne.
Stvar je u tome da pre šetnje moram da izađem iz kreveta.
Većina ni ne misli o tome.
Samo obuku pantalone, obuju se i idu.
A ja?
Pa, znate.
Da, shvatam.
Sigurno je teško.
Ono što većina smatra normalnim
postaje komplikovano s depresijom.
Ali vi odbijate lekove.
I zato morate sve to da radite.
Stvari kao što je vežbanje,
joga i zdrava ishrana.
Kao dodatak našim sastancima, naravno.
Ili vam ni oni ne pomažu?
Mogu li da budem iskren?
Svakako.
Mislim da traćim i svoje i vaše vreme i ženin novac.
Ne pronalazim olakšanje.
Vrtim se ukrug. Dolazim već dve godine...
I ako mogu da budem još iskreniji,
još sam depresivniji danima kad imam sastanak s vama.
Pokušavam da nađem izgovor da vam otkažem.
Izlazim od vas potpuno očajan.
Ne znam da li je problem u meni,
u vama kao mom terapeutu,
ili u ovoj vrsti terapije.
Ne znam.
Slušajte, Valide.
Sve što govorite je normalno. Ne krivite samog sebe.
Dve godine terapije nije dovoljno dugo
da dignete ruke i predate se.
Za bilo koju vrstu terapije.
Ja smatram da bi trebalo da nastavimo.
Posvetite se našim sastancima, čak i ako morate da se silite.
Ovakvim stvarima treba vremena.
Evo, vreme vam je isteklo.
Vidimo se sledećeg utorka.
Da, Ola.
Jesi li spavao?
Naravno da ne, radim.
Šta se to čuje? Gledaš li televiziju?
Ne, uopšte. Rekao sam ti, pišem.
Sigurno dolazi od komšija.
Zvali su iz škole. Šamsu je loše.
Opet ga mnogo boli stomak.
Želim da ga odvedeš kod doktora.
Dogovorila sam termin.
Dr Jaser je na odmoru, menja ga neka ruska doktorka.
A ovde? -Ne.
Ne boli te ovde?
A boli li ovde? -Ne.
Boli li te ovde? -Da.
Razumem. Možeš da sačekaš kod tate.
Vidim da je ovo...
Četiri, pet, šest...
Šesti put da dolaziš s istim simptomima.
Iako je ovo šesti put i promene nema,
to ne znači da je normalno. Zapravo je čudno i zabrinjavajuće.
Potpuno se slažem s vama.
Ali obavili ste sve analize.
Kolonoskopija, gastroskopija,
helikobakterije, nekoliko fekalnih analiza...
Ovaj dečak je prošao pravu torturu.
Niste uradili još samo jednu analizu.
Koju? -Na mediteransku groznicu.
Šta je to? -Jednostavna krvna analiza.
Ništa bolno ni invazivno, ali morate malo da čekate nalaze.
Dobro, ali kakva je to bolest?
Mediteranska groznica je genetski virus
koji napada ljude koji žive na Mediteranu.
Simptomi su isti kao oni na koje se žali vaš sin.
Dobro, dajte mi uput. Sutra idemo u laboratoriju.
Prvo moramo da ispunimo formular o prijemu pacijenta.
Morate da odgovorite na neka pitanja.
Šta je to? -Ništa, objasniću ti kasnije.
Većinu odgovora imam.
Osim...
Koje ste nacionalnosti?
Arapi.
Arapi,
dobro.
A... Koje vere?
Molim?
Koja je vaša vera?
Kakvo je to rasističko pitanje? -Kako to mislite?
Tako piše u računaru, gospodine.
Mene to ne zanima. Vi popunjavate obrazac.
Neću da odgovorim na to. Preskočite to pitanje.
Dobro.
Ne da mi da preskočim. Pitanje je obavezno.
Morate da odgovorite da biste nastavili.
Napišite "Palestinci".
Vi se meni rugate?
To nije religija.
Meni jeste.
Napišite to. Zašto vas je to briga?
Ćao.
Kako je Šams? -Dobro je.
Dao sam mu analgetike, pa je zaspao.
Isto kao uvek.
Ujutru je bol jači,
a uveče popusti.
Spava.
Rekao sam ti, nisi čula.
Spava li i Nur?
Da, poslao sam je u sobu do ujutro.
Zašto? -Jer je drska.
Valide, nemoj tako da govoriš.
Ola, ta mala je neposlušna.
Napravila je scenu jer je morala kući autobusom.
Dobro. Istuširaću se, pa idem kod nje. Mi ćemo razgovarati nakon toga.
Sutra ti majka slavi rođendan, sećaš se?
Da, sećam se njenih gluposti.
Ne zaboravi da joj kupiš poklon.
Ja...
Dođavola!
Nova vrata ni za šta!
Ja ću ih skinuti i zameniti, nema problema.
Znači, neću imati vrata?
Naravno da ne, kako to mislite?
Sad si rekao da ćeš ih skinuti.
Ma, neću ih skinuti.
Bože dragi. Hteo si da ih zameniš.
Rekao sam da mogu da ih pomerim,
tako da stavim nova i da vi budete zadovoljni.
A šta da radim bez vrata?
Gospođo, slušajte, vrata su vam u redu. Ništa im nije.
Možda su se malo iskrivila ili ih treba nauljiti.
Da imam pomoćnika,
skinuo bih ih, podmazao i vratio.
Videli biste kako glatko ide.
Kad vam sin dolazi kući?
Zanemarite mog sina.
Pokušajte sa komšijom. On je uvek kod kuće.
Valide!
Zagrlite je.
Smešak, molim.
Kako si, Antoane?
Kako zdravlje?
Još dišem, hvala Bogu.
Ali ne bez pomoći uređaja, je l'?
Naravno da ne. Već bih bio mrtav.
Ali jesi li srećan?
Srećan?
Brojim dane.
Da smo u normalnoj državi,
mogli bismo da biramo kada...
Da završimo.
Znaš na šta mislim?
Na primer, Holandija i Švajcarska,
oni imaju zakone koji to dopuštaju.
Nije ilegalno i ne zovu to samoubistvom.
Odeš u finu kolibicu,
dođe ti doktor. Slušaš me?
Anesteziolog.
On ti nešto da,
dok te sestra drži za ruku.
Sve dok...
Ne odeš u miru.
Zar ti to ne želiš? To bi ti skratilo muku.
Dođi. Vodi me odavde.
Svuda te tražim!
Zašto sediš sam?
Što da ne?
Nije lepo prema tvojoj majci.
Mama je srećna, ovo je njena zabava!
Ne govori mi da nije lepo.
Ti jednostavno ne možeš, zar ne?
Ne možeš.
Slikaće se porodična fotografija, pripremi se.
Naravno, fotografija srećne porodice.
Da ti donesem tanjir, tata?
Ne, sit sam.
Hrana ionako nije baš nešto.
Šta piješ?
Ma, neka. Nisam ni za piće.
Jedva čekam da se ova glupost završi, da mogu da idem da spavam.
Kako ti ide s pisanjem?
Ide dobro.
Ne ide uopšte, je l'?
Nikako.
Bez brige, doći će ti.
Zar ne misliš da si sebičan?
Sebičan?
Ja sam sebičan, Ola? Ja?
Šta, ja sam sebična?
Imati decu je sve, samo ne sebično.
To je najsebičnija stvar na svetu.
Ali već imamo dvoje. -Tako je!
Čemu još jedno? Ne shvatam te.
Volim da imam veliku porodicu i želim još jednu bebu.
Znaš da bebe odrastu?
Znaš da će za nekoliko godina biti nezahvalna
i da ćeš se celog života brinuti o njoj.
Deca su teret. -I naša?
Teret?
Nisu samo teret.
Ali teret su. -Želiš da lažem?
Teret su, ali nisu samo to. Obožavam ih.
Ali ne mogu sada da se nosim s još jednim detetom.
Nemam energije da trčim svuda i razvlačim pelene okolo.
Jedva da podnosim samog sebe, Ola, zar ne vidiš to?
Zadnje što želim je još jedno dete.
Kada idemo u novu kuću s novim nameštajem?
Odmah.
Oprezno s ovim.
Jalale? Hoćemo li već jednom?
Čekaj da pokupi stvari.
'Veče, komšija.
Oprostite na smetnji.
Mi smo nove komšije. Sad smo se doselili.
Svetla su ugašena. Imate li bateriju?
Koliko je sati?
Pola jedan ujutro.
Šta hoćete?
Nema struje.
Ništa ne vidimo. Imate li bateriju?
Mislite na ovo?
Baš to. Hvala, druže.
Izvinite na smetnji, ali ko još ide tako rano da spava?
Laku noć.
Ćao!
Komšija!
Dobro došli.
Možete li da utišate muziku?
Molim? -Možete li malo da utišate?
Hajde, uđite. -Ne, hvala. Žurim.
Uđite.
Nisam stavio šećer.
Dobro, i pijem je bez šećera.
Žena mi je ispekla kolač, ali ne znam gde je.
Nema potrebe. Rekli smo, bez šećera.
Čime se bavite?
Pišem.
Kako mislite? Pisar ste? Na sudu?
Ne, pisac sam. Pokušavam da napišem roman.
Aha, pisac!
Zato vam muzika smeta.
Mislio sam da ne volite Džordža Vasufa.
Dobro veče.
'Veče, komšija. Gde ste krenuli?
Idem malo da trčim.
Vežbanje je nešto najbolje. Najbolje.
Jeste čuli za jučerašnju nezgodu?
Ne. Kakvu nezgodu?
Na Zionutu. -Al-Džabal.
Terenac je jurio Zionutom...
Al-Džabal. -Da?
Zove se ulica Al-Džabal. -Kako Džabal?
Na ulici Zionut. Niste čuli, ponavljam.
Ne zanima me. Zove se Al-Džabal, a ne Zionut.
Tako se zvala pre okupacije i tako se i sada zove.
Vi ste jedan od tih! -Šta to znači?
Zagovornik Dana palestinske zemlje i tih gluposti.
Gluposti?
Odakle ste vi došli? Iz svemira?
Mene za to baš briga. Boli me ona stvar za Palestinu.
Znate koji je problem nas Palestinaca?
Koji?
Neupućeni ljudi poput vas.
Mir, mir.
Zaboga, ugrišće ga!
Pazite, ugrišće vas.
Sedite.
Kansa, sedi. Džozefin, sedi.
Bez brige. Samo se igra.
Sedi.
Tako je, sedi.
Kako se zove?
Prvo se zvala Džozefin.
Jednog dana sam u lov poveo nju i njenog brata.
Prijatelj mi je slučajno upucao njenog brata.
Kad je Džozefin to videla, poludela je.
Kažem vam, plakala je kao čovek.
Tri dana je tugovala, nije ni jela ni pila.
Neverovatno je kako su psi osećajni.
Uglavnom, nakon toga sam odlučio da je zovem Kansa.
Kansa, kao arapska pesnikinja kojoj su ubili brata, Sakera.
Napisala mu je pesmu: "Al-Kanasa'a".
Pa, dobro. Laku noć.
Idemo.
Sedite.
Džozefin, sedi.
Dosta. Kansa, nemoj.
Džozefin, sedi.
Ne sviđa joj se novo ime.
Navići će se.
Kako se drugi zove?
Ahtal.
Ahtal? Zašto?
Po pesniku Al-Ahtalu.
Shvatio sam, ali zašto?
Al-Ahtal je bio hrišćanski pesnik.
Znam.
I smeo je da pije.
Bio je pijanac.
I? -Ovaj pas obožava pivo.
Dam mu šest piva i odmah zaspi.
Otkad je bio štene. Pa sam ga nazvao Ahtal.
Volite klasično arapsko pesništvo.
To je bio jedini predmet koji me zanimao.
Bili smo zaista velika nacija.
Bili smo.
Pa, vidimo se.
Ćao. -Izvinite možete li da utišate muziku?
Nećemo se složiti oko muzike.
Molim te, uđi.
Žurim.
Uđi, pa ću smanjiti.
Evo, našli smo kolač.
Ostavila ga je u frižideru. Ko još to radi?
A nego gde?
Ne volim kad se stvari ostavljaju.
Ostavi stvari da se lepo vide.
Onda kad ti trebaju, možeš da ih nađeš.
Ona je moja suprotnost.
Ona želi sve raspremljeno
i uredno.
Reci mi, Valide, zarađuješ li od tog pisanja?
Ne još.
Još nisam ništa objavio.
Ali mogao bih.
Ako se knjiga prodaje, to je lepa zarada.
Oprosti na pitanju, ali od čega živite?
Snalazimo se.
Kako?
Bio sam bankarski činovnik.
Štedeo sam dok sam tamo radio.
Ali novac se troši.
Da, ali dok se ne potroši,
nadam se da ću izdati knjigu.
A čime se žena bavi?
Ola je sestra u bolnici.
Sada shvatam. -Šta to?
Ti si kao ja, živiš od ženinog novca.
Ne baš. -Da, da.
Otkako Ranin ima stalan posao,
ja biram kakav posao želim.
Ako mi se ne sviđa posao ili je izvan Haife,
odbijem ga.
Baviš se građevinom?
Građevina, renoviranja, najam opreme, skela,
gips, krečenje, keramika,
svašta.
Ovo je vrlo miran komšiluk.
Da, mirno je.
Barem je dosad bio.
Ćao, komšinice.
Vi ste sigurno Ola, Validova žena?
Ja sam Džalal, novi komšija.
Dobro došli.
Treba li vam pomoć s parkiranjem?
Nema mesta.
Ja idem napolje, stanite na moje mesto.
Stvarno? Hvala lepo.
Moramo da nađemo rešenje.
Ovo je za stanare, ne za bilo koga.
Da mi nije dao svoje mesto, ne bih mogla da se parkiram.
Šamse, dosta je bilo vode. Biće ti loše.
Parkiraš na ulici i prošetaš. Čemu drama?
Nije, ko je rekao da je drama?
Dan mi je bio težak
i htela sam mesto blizu kuće.
I našla si ga.
Tata! -Šta je? Stomak ti je pun vode.
Šta je, Ola?
Kako misliš da ti je bio težak dan?
Nikako.
Baš nikako.
Hajde, Nur, čekamo.
Evo, tata, samo malo.
Baš deluje mio i uslužan.
Nije mio. Nepristojan je i nametljiv.
Nur!
Idem po Džalala, on će to znati da popravi.
Nemoj, poštedi nas njegove vulgarnosti.
Idi po krpe, juče sam ih oprao
i obesio napolju.
Kako će krpe popraviti curenje?
Ola, idi po krpe!
I po kantu.
Priznaj da ne znaš to da popraviš. Zovi vodoinstalatera!
Vodoinstalatera, nedeljom?
Rekla sam ti, zovi, Džalala.
Dobro, zovi tog kretena.
Da?
Znam.
Shvatam.
Mogu da dobijem čašu vode?
Da, naravno.
Slušaj...
Treba mi još vremena!
Nemam toliko novca. Šta sam ja, bankomat?
Ne podižem ton,
samo objašnjavam da ne mogu toliko da nabavim do sutra.
Daj mi malo vremena.
To je sve.
Evo.
Evo, komšija.
Za sada je popravljeno,
ali moraš da menjaš cevi, rđave su.
Hoće li izdržati do sutra, dok vodoinstalater dođe?
Ma, trajaće ti godinu dana.
Sklepao sam ti to.
I kakav vodoinstalater? Tu sam ja, zar ne?
Hvala mnogo, cenimo to!
Nema na čemu, komšinice.
Šta to radiš?
Ljudi treba da se pomažu. Ne vređaj me.
Ako želiš da mi se zahvališ,
dođite sutra na večeru.
Organizujemo malo druženje za komšije.
Povodom useljenja.
Uvrediću se ako ne dođete.
Samo nemoj da kebab zagori!
Izvolite.
Ja volim da je skoro sirovo, tek toliko pečeno.
"Rer", kako bi rekli Englezi.
Uživajte!
Zagoreo kebab je nejestiv, zar ne?
Idem da proverim meso.
Sedi, vi ste nam gosti.
Valide, ne jedeš.
Ma, neka, ja...
Živeli.
Je l' Džalal tu?
Da, samo malo.
Ne, ući ćemo.
Dobro došli.
Moramo da razgovaramo.
Sedite. Pijte i jedite s nama.
Bićemo na balkonu.
Stižem.
Ranin, draga, donesi nam tanjire.
Prijatelji s posla.
Uđi unutra i zatvori vrata.
Morate da budete strpljivi.
Više nego do sada?
To je mnogo novca, nemam toliko kod sebe.
Ne zanima me, smisli nešto.
Idem po nešto, odmah se vraćam.
Ćao.
Zašto ne jedete?
Nismo gladni.
Imate cigaretu?
Gde je? Kod tebe?
Da, zašto?
Pa, vrati mi ga!
Pravio sam ti prijateljima društvo.
Dobro, idem unutra.
Imali smo zaista mnogo strpljenja s tobom.
Doviđenja.
Dobro jutro.
'Jutro.
Lepo smo se proveli sinoć.
Hvala najlepše.
Nema na čemu.
Zaista, sve je bilo baš sjajno.
Drago mi je.
A ko su bili oni tipovi?
Mislim da sam ih već video.
Ko su?
Ideš u šetnju?
Ne, idem do auta po nešto.
Auto ti je tamo.
Izvini, nisam popio kafu. Svrati na kafu!
Imam posla. -Gde ideš?
Po nešto.
Peške? Gde ti je auto?
Svrati kad se vratiš!
Gde sam ih video? Moram da se setim.
Nisi ih video. Ne znaš ih. Prestani da me ispituješ.
Dobro, izvini.
Slušaj...
Džalale, želim da budem iskren prema tebi.
Pišem roman o kriminalcima.
Glavni likovi su nalik tvojim prijateljima,
čak i tebi...
Ja sam prilično u svom filmu,
pa mi treba tvoja pomoć da to istražim.
Šta želiš da mi kažeš? Da sam kriminalac?
Ne, ne... Evo, idem ispočetka.
Moram malo da istražim za svoj roman.
Shvatam. Smiri se.
Pomoći ću ti, sa zadovoljstvom.
Da, Ola.
Da, sada idem.
Dobro, pozvaću te.
Sinu mi je loše. Moram da idem.
Dobro jutro.
Možeš li da me povezeš?
Gde ideš?
Šta te briga? Hoćeš li me povesti?
Nur, sedi pozadi, molim te.
Ćao, deco.
Ćao.
Gde sada?
Skreni levo na semaforu.
Gde idemo?
Da uteramo neke dugove.
Može ovde, stani.
Hej, dođi ovamo.
Gde ti je tata?
Ne može da hoda, ima hemoroide.
Hemoroide!
Pozdravlja vas i kaže da zna da ovo nije mnogo,
ali da će imati ostatak za dva dana.
Zašto nisi u školi? -Izbačen sam.
Molim? -Izbačen sam.
Ko te izbacio? -Direktor.
Idi po torbu i odlazi u školu.
Reci direktoru: "Tata kaže, ako me ne pustite,
da će razbiti školu." U redu?
Ali on ne može, ima...
Hemoroide, da. Bez brige. Samo tako reci.
Hajde sada.
Čekaj,
Dođi ovamo!
Kako se zoveš? -Tamer.
Tamere.
Kupi sebi nove cipele.
Hvala.
Ćao.
Idemo.
Te škole i direktori...
Izbacuju decu, pa se pitaju kako je sve više zločina.
Znaš šta, Valide? Ja bih spalio tu školu.
Da, dušo.
Ne, nisam sam.
Stvarno?
Pa, pošalji.
Stižem.
Nastavi pravo. -Gde?
"Skrati sebi kišni dan
i provedi ga u šatoru s predivnom ženom."
Stani tu.
Čekaj 25 minuta.
Izvini, jesi me dugo čekao?
Gde da te ostavim? Kasnim.
Eno, tamo.
Slušaj, prijatelju.
Zanimamo te?
Neće uvek biti lepo.
Gadim ti se?
Shvatam.
Onda se pomeri od mene. Ali zapamti, ti si ovo tražio.
Poštedi se predrasuda i frktanja nosom.
I da me nikada nisi osuđivao.
Ulazi.
Ne, imaš posla.
Ma, uđi.
Otkazao sam.
Čekaj, nemoj da voziš.
Šta ima, Jusefe?
Gde ti je brat Isa?
Ne javlja mi se.
Ulovio sam neke jarebice, znam da ih on voli na žaru.
Stvarno?
Tamo gde inače kampuje?
Dobro, odneću mu ih.
Ne govori mu ništa, neka bude iznenađenje.
Pozdrav, ćao.
Na Galilejsko more.
Postoji li neki problem?
Gde si kasnio?
Na terapiju.
Ovakav je plan. Ja idem u posetu ovom gadu.
Parkiraj prema ulici, između stabala.
Kad me vidiš, pali motor. Jasno?
Ostaviću ti mobilni. Ako se ne vratim, zovi ovaj broj.
Reci da je Džalal s Isom. Jasno?
Samo malo, šta?
I ne traći sebi više vreme na psihijatre.
Isa!
Izađi, treba da razgovaram s tobom.
Šta radiš ovde?
Dođi.
Želim svoj novac.
Danas!
Šta si uradio? Ubio ga?
Naravno da nisam.
Samo sam ga malo ubo.
Ali zašto? -Zato!
Ima li on veze s onom dvojicom?
Majko mila! Još te zanimaju oni?
Zaboravi na njih,
oni su nebitni.
Poslao ih je tip kome dugujem mnogo novca.
Ne mogu da mu vratim.
Sada shvataš? Jesi zadovoljan?
A tip koga si ubio?
Nisam ga ubio!
Kako ne shvataš? Nisam ubica.
Ali gad mi godinu dana ne vraća novac.
Da mi je vratio, oni tipovi ne bi došli da mi prete.
Koliko su ti vremena dali?
Nedovoljno.
Gledaj put. Boli me glava od tebe.
Nađi benzinsku pumpu. Moram da operem ruke.
Mama, reci deci da siđu. Dole sam.
Da, dušo. Dođi gore, fališ nam.
Ne, žurim. A sa mnom je i jedan prijatelj.
Pa šta? Povedi i prijatelja.
Napravila sam ćufte, dođite da jedete.
Hvala, vrlo je ukusno.
Hvala vama!
Nur, trebalo je da uzmeš "la supje."
Šta? -Činiju za supu.
Tako reci, mama.
Ova nova generacija nema pojma.
Nemam ni ja.
Hajde, požurite.
Čemu žurba?
Otac će ti biti razočaran ako te ne vidi.
Šamse, idi da probudiš dedu.
Nema potrebe. Pusti ga.
Hana, imamo li goste?
Eto, sam se probudio.
Hajde, Valid je došao s prijateljem.
Ćao. -Dobar dan, gospodine.
Ovo je Džalal, moj novi komšija.
Drago mi je.
Dobro došao.
Želite vi da jedete? -Ne, hvala.
Zašto je tako vlažno u kući?
Čim padne kiša, krov prokišnjava i boja se guli.
To ne valja,
ne samo za boju, već i za vaše zdravlje.
Jesi čuo, Azize?
Jesam ti rekla?
Zašto pušiš? Tata će kašljati.
Nije to ništa, otvori prozor.
Otac ti ionako uvek kašlje. Nije to od dima.
Hvala, gospođo.
Staviću vam asfalt na krov.
Renoviraću vam plafon i zidove i okrečiti ih.
Želite istu boju ili neku drugu?
Ozbiljno? Time se baviš?
Tako je. Znam sve da radim, gospođo.
Ako vam treba neka popravka, zovite mene.
Jesi poludela, Hana?
Napraviće nered!
Ako nastavimo po tvom, krov će se srušiti.
On ne voli da renovira.
Zašto zatvaraš prozor ako još pušiš?
Hladno mi je.
Hladno joj je...
Baka ti nosi suknje i hladno joj je.
Uvek ista priča.
Samo da pokaže svoje lepe noge.
"A kako je to moguće
ako mu nikad nisam učinio nažao?
Samo sam mu hteo dobro.
I nadam se..."
Gde?
Idem napolje sa Džalalom.
Svaki dan ideš sa Džalalom?
Valide, šta se događa?
Kako ti je postao najbolji prijatelj ako ga ne podnosiš?
Viđate se svaki dan. Nije mi jasno.
Nema šta da ti bude jasno. Ćao.
Nastavimo, ljubavi.
Jesi završio radove kod mojih roditelja?
Da, gotov sam.
Neće imati vlagu barem pet godina.
Zašto nisi navratio?
Tvoji su baš fini.
Šta je fino na njima?
Super su. Da su moji još živi,
ja bih ih posećivao.
Da ih pitam da te usvoje?
Baš smešno.
Ne ceniš to što imaš.
Možda.
Džalale, treba mi usluga.
Reci, bilo šta.
Pomozi mi da nađem obučenog ubicu.
Molim? -Čuo si me.
Koga?
Nebitno. Nekoga kome veruješ.
Kakve su ovo gluposti?
Hoćeš li ili nećeš?
Znači, ovo si hteo?
Provodiš vreme sa mnom zbog navodnog romana...
Mogao si da mi kažeš. -Stvarno?
Odmah da ti kažem da tražim ubicu?
Ubicu?
Koga to toliko mrziš?
Učiteljica je rekla da dođeš po Šamsa.
Dobro, stižem.
Budi s njim dok ne dođem.
Ne mogu, imam nastavu.
Idi autobusom kući. Ja ću ga odvesti kod doktora.
Ne moraš ni da mi kažeš. Svaki utorak ista priča.
Nur? Šta si to rekla?
Šta je, tata? Učiteljica kaže...
Rekla si: "Svaki utorak ista priča."
Da, svaki utorak. Zašto?
Misliš da je Šamsu loše svaki utorak?
Da.
Tata, moram na nastavu. Ćao.
Kako si, Šamse?
Idem do direktorke, važi?
Ćao, uđite.
Želim da vas pitam...
Koje predmete Šams ima utorkom?
Šams je u razredu 3A, zar ne?
Ima li fizičko?
Ne, ne utorkom.
Šta onda ima?
Normalnu nastavu, evo...
Arapski, matematiku, engleski, biologiju,
geografiju, gramatiku.
Koliko puta nedeljno ima biologiju?
Biologija...
Utorkom i četvrtkom.
A geografija... Samo utorkom.
Ko je nastavnik geografije?
Gđica Randa.
Dobro, hvala. -Nema na čemu.
Šamse? Kakva ti je gđica Randa?
Molim?
Je l' ti dobra?
Onako.
A kakva ti je geografija?
Ne znam.
Šta učiš na geografiji? Reci mi.
Ne znam. Nikad me nema.
Ne ideš na nastavu geografije?
Ne. -Ali zašto?
Gđica Randa, na prvom času,
čitala nam je glavne gradove sveta.
Rekla je da je Jerusalim glavni grad Izraela.
Ja sam rekao: "Ne, nego glavni grad Palestine."
Onda je počela da viče,
a deca su se smejala.
Izbacila me sa časa.
Posle toga je rekla da ne govorim takve stvari.
Rekao sam joj da ti tako govoriš, pa je ona rekla da će razgovarati s tobom.
Jeste li razgovarali? -Nismo.
Jesi ljut? -Ma, naravno da nisam.
Stomak te zaboli pre svakog časa geografije, je l'?
Da, ali ne znam zašto.
Sutra ću te odvesti u školu, pa obojica idemo do gđice Rande,
pa ćemo je podučiti geografiji.
A možda i istoriji.
Važi?
Idemo.
Koliko energije jutros. Čekaj!
Popravljam mamin auto. Hoćeš sa mnom?
Može, što da ne?
Jesi razmislio?
Ja bi trebalo tebe to da pitam. Jesi li siguran?
Već neko vreme razmišljam o tome.
Ali zašto želiš da ga ubiješ? Ima drugih metoda.
Možemo da ga istučemo, slomimo mu kosti. Ali da ga ubijemo?
Ako ti nećeš, naći ću nekoga ko hoće.
Ti si mi trebao kao posrednik.
Iskreno, radim ovo jer mi treba novac.
A nije mi lako da uzmem novac od tebe.
Kao prvo, ovo je posao.
Kao drugo, platićeš ubici, a ne meni.
Ko si ti? Počinješ da me plašiš.
Prvo ćemo svratiti na jedno mesto.
Svratiti?
Ovo je naš čovek.
On? -Ne upiri prstom! Jesi normalan?
On? -Da.
Ne izgleda kao ubica.
Čudno. Ti baš izgledaš kao neko kome treba ubica.
Jesi siguran?
Ali šta on radi ovde?
Pitaj ga.
Ne, stvarno, hajde.
Pitaj ga i dogovorite se.
Neverovatno mi je koliko možeš da budeš glup.
Dosta.
Hoćeš li ti da ga pitaš?
Nije tako jednostavno. Kao prvo, ne ovde.
On ne bi smeo da zna ko si ti.
Što je najvažnije,
moramo da odlučimo kako želimo da ga ubije.
Da izgleda kao nesreća.
Tako da, ako ga i uhvate,
ne mogu da ga povežu s nama.
Hajde.
Hajde, stani tamo.
Stavite ga u ler, pomerite nogu s kočnice, ne dirajte volan.
Zatvorite prozor!
Da, tako je verovatno najbolje.
Ruke s volana!
Ne sviđaju mi se ove mašine.
Nogu s kočnice!
Šta to radiš?
Pomerite nogu s kočnice!
Šta ti je, Valide?
Šta ti je?
Šta ti je, Valide?
Diši.
Ne mogu, umreću!
Umreću!
Valide, šta ti je?
Diši, Valide!
Ostani sa mnom!
Ostani sa mnom, brate.
Valide!
Diši! Valide?
Budi se! Ne brini, vodim te u bolnicu.
Valide, ostani sa mnom, brate!
Dođavola!
Ostani sa mnom, Valide!
Molim te!
Šta da sada radim?
Valide.
Budi se!
Diši, prijatelju.
Polako, polako.
Gotovo je.
Bez brige.
Napad panike. Ništa novo.
Zašto nisi rekao da imaš klaustrofobiju?
Jer inače ne bismo ušli.
Diši, samo polako.
Možeš li da voziš?
Ne znam zašto neće.
Kaže da više ne radi takve stvari.
Ali imam nekog drugog.
Koga?
Zašto te to zanima?
Pitanje. Mogu li da mešam krem s belim vešom?
Šta je krem?
Krem bluza. Može li ona s belim?
Slušaj me.
Moja žena kaže da s belim ide samo belo.
Mogu da je pitam.
Ne, nema veze.
Slušaj.
Idem u lov s momcima. Želiš sa nama sutra?
Jao, komšija. Pun si iznenađenja.
Onako.
Hoćemo li, ili si se prejeo?
Ne idem nigde. U stvari, idem da spavam.
Znaš samo da roštiljaš i lažeš.
Hajde, idemo.
Pazi na pse. -Dobro.
Nemoj da zaspiš. -Budan sam.
Idemo da spavamo.
Ahtale!
Tiho, Ahtale.
Hajde, Valide.
Pokušaj da budeš tih.
Šta sada?
Ništa. Čekamo.
Vraćam se nazad.
Ne mrdaj se.
Šta je?
Džalale! Ti si lovac!
Stavio si mu metak u glavu!
Znači, možeš da uloviš bilo šta na šta naiđeš?
Možeš da upucaš bilo šta?
Da vidiš jarebicu, da li bi mogao da je ubiješ?
Naravno.
A da ti se ja nađem na putu, bio bih gotov?
Bilo bi ti zadnje. -Stvarno?
Poništio bi me?
Pa...
Koliko želiš da me ubiješ?
Za tebe je besplatno.
Stvarno? -Stvarno, druže.
Ne, ovo je posao.
Koliko onda?
Ne vređaj me, komšija.
Ne, želim da ti platim.
Beži, pa ćeš videti.
Ubićeš me? -Da.
Ozbiljan sam.
Da, i ja sam.
Ozbiljno. Upucao bi me?
Stvarno? -Da.
Ne šalim se, Džalale.
Ovaj ima oko 70 kilograma.
Džalale, ostavi mobilni i slušaj me.
Šta?
Džalale, lagao sam te.
Sve vreme te lažem.
O razlogu zašto mi treba ubica.
Očajan sam.
I više ne želim da živim. Želim da umrem.
Svi mi želimo da umremo. Život je sranje.
Želim da me ubiješ ovde, u šumi.
Tako kako si ubio tog vepra. Tako želim da umrem.
Video sam kako si ga ubio. Izgledaće kao nezgoda.
Jesi ti naduvan?
Jesi pušio sa Saidom? -Nisam.
Potpuno sam priseban.
Slušaj.
Mnogo ću ti platiti.
Rešićeš sve dugove, i više od toga.
Ozbiljan si? Stvarno si ozbiljan?
Zašto da ne?
Pomozi mi i ja ću pomoći tebi.
Treba ti neko da ubije čoveka. Taj čovek sam ja.
A ubica si ti.
Životinjo!
Ko si ti? Kakva si ti to osoba?
Malopre si pevao i svirao.
Čuješ li se?
Čuješ li šta govoriš?
Kako možeš da tražiš da te ubijem?
Ti nisi čovek!
Pogledaj me.
Da mi više nikada nisi prišao
ili mi se obratio.
Džalale, javi mi se.
Da, Ola.
Da, znam. Zvala me.
Ali ne želim.
Nema razloga. Ne da mi se.
Idi ti. Povedi decu i idi.
Zaboga, Ola, zašto me gnjaviš?
Ne želim nikoga da vidim, ne podnosim ljude. Prihvati to.
Pogodi šta je za ručak. -Šta?
Kiseli krastavci? -Ne.
Šta bi ti?
Ja bih pirinač i jogurt.
Ranin, gde je Džalal?
Ne znam, juče nije došao kući.
Ne odgovara mi na pozive. -Ni meni.
Gde bi mogao da bude?
Uđite unutra, devojke.
Ako iko zna, znaš ti.
Dobro jutro, Lina. -Dobro jutro!
Ja sam Valid, Džalalov prijatelj i komšija.
- Ko je Džalal? - Ne moraš da se stidiš.
Ja sam mu prijatelj. Bez brige.
Ne znam nikakvog Džalala. Pogrešili ste.
Nisam pogrešio.
Džalal stalno priča o tebi.
Zaljubljen je i kaže da je srećan
samo kad je s tobom.
Čeka da mu devojke odrastu, da može da bude s tobom.
Ako ne želiš da razgovaraš, shvatam.
Izvini na smetnji.
Sinoć je došao kasno.
Rekao je da ga jedno vreme neće biti
i da je najbolje da ne znam gde je.
To je sve što znam.
Obećavam.
Tata.
Ćao, Džalale.
Još si ljut? Ne želiš da se pomiriš?
Na početku si mi tražio da te ne osuđujem, da te shvatim.
Sećaš se?
Zašto ti mene ne pokušaš da shvatiš?
Znaš li šta je depresija?
Kakav je osećaj buditi se i ne videti smisao?
Ne videti smisao...
Ni u čemu.
Ja ću to uraditi, s tobom ili bez tebe.
Glavno mi je da mi deca ne znaju...
Da im se otac ubio.
Ako brineš za svoju decu,
živi zbog njih.
U pravu si. Ne znam ništa o depresiji,
ili o tvom stanju,
ali znam da si kukavica.
Nisam kukavica.
Kukavica se boji smrti.
Kukavica se boji života.
Ako iko počini samoubistvo, to bi trebalo da budem ja.
Ćao.
Gde je Džalal?
Šta je bilo?
Ostavite nas nasamo.
Otkud ti ovde?
Mogu li da razgovaram s tobom?
Ali brzo, moram da radim.
Izvini na smetnji, ali nemam gde.
Ne shvatam.
Radi se o Validu.
Sigurno si primetio da je vrlo depresivan.
Nama to nije ništa novo.
Oduvek je pomalo takav.
Ali otkad je tebe upoznao, drastično se promenio.
Odjednom je postao veseliji, imao je više energije.
Ako bi opet mogao s njim u šetnje,
ili ga naveo da opet priča, ja bih ti bila zahvalna.
Da li bi mi učinio tu uslugu?
Ti ne shvataš, zar ne?
Džalale, znam da Valid ume da bude naporan.
Znam da s njim nije lako,
ali on je dobar čovek i dobar otac.
Ne mogu da ga gledam kako sebi upropašćava život.
Razmisli, može?
Zbog dece, ne zbog njega.
Moram da idem.
SAHRANA DŽALALA SABAGA ODRŽAĆE SE SUTRA U 10 UJUTRO
Gde je Džalal? -Šta hoćeš?
Bože.
Unutra je, uđi.
Džalale, vidi ovo!
Koliku ću kaznu dobiti?
Potražio sam.
Ubistvo iz nehata je šest meseci do dve godine.
Zavisi od tvog dobrog ponašanja.
Još ne mogu da verujem kako si me prevario.
Lagao si me od prvog dana.
Kad smo bili deca,
sestre bi se ljutile na mene kad bih lagao, tužile bi me mami.
Mami se to nije sviđalo. Rekla bi im:
"Ne zovite ga lažovom,
on samo ima bujnu maštu."
Kad bi bar koristio tu maštu da pišeš,
umesto da planiraš svoju smrt.
Nemam o čemu da pišem.
Nemaš o čemu da pišeš?
O okupaciji? O Palestini?
Palestini?
Rekao si da te boli ona stvar za to.
Provocirao sam te, druže.
Prekosutra. U koliko sati?
Kad smo dobili žičaru u Jerihonu,
prijatelj koji je na njima radio mi je rekao
da kad su je pravili,
koristili su magarce
za prenos materijala i alata od doline do Karantala.
Nisu imali drugog izbora,
morali su peške da ih nose do samostana.
Znaš gde je to?
U Jerihonu je uvek vruće, i leti i zimi.
Zamisli kako rade na letnjim vrućinama.
Možeš li da zamisliš?
Jadni magarci bili su puni tereta
i išli gore-dole skoro 50 puta na dan.
Jednog dana, jedan od magaraca je došao do vrha planine.
Nema tereta na sebi,
ali umesto da se vrati dole s ostalima,
on stane.
Moj prijatelj je to video vlastitim očima.
On stane na ivicu litice, pogleda dole...
Baci se, padne i ugine.
Počinio je samoubistvo.
Jer je bio iscrpljen. Umoran.
Nije mogao više.
Zašto mi pričaš tu priču?
Aha.
Prekosutra. U koliko sati?
Bilo bi pametno vratiti se poslu.
Zaboravi na pisanje, od toga neće biti hleba.
Zar ne, Azize?
Napokon, dušo. Koje olakšanje.
Idem po kafu.
Džalal je super ovo uradio.
Dođi, sedi.
Otkud ti to?
Pripada mojim roditeljima. Štedeli su za crne dane.
Staviću to u testament. Vratiće im se i više od toga.
Kako si ih uverio da ti ga daju?
Rekao sam da ću im ga uložiti u banci.
Ti si profesionalni lažov.
Imam bujnu maštu.
Hoćemo li?
Idemo.
Evo ih.
Valide, ostani s momcima. Želim da lovim sam.
Čemu obešeno lice?
- Ne tiče te se! - Pusti ga. Nije sav svoj.
Drži ga sa sobom.
Hajde, idemo.
Gde je otišao? Zar nije bio s nama?
Previše je nežan on za nas.
KOJI DIVAN DAN!
NE ZNAM DA LI DA PIJEM ČAJ ILI DA SE OBESIM.
ANTON ČEHOV
'Jutro. Ja sam vaš novi komšija.
Dobro jutro. Valid.
Amir.
Ovde je baš mirno, je l'?
Da, jeste. Veoma je mirno.
Recite mi čime se bavite.
Anesteziolog sam.
Stvarno?
Navratite na kafu neki dan. -Može.
MEDIATRANSLATIONS