Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
СРЕДИЗЕМНОМОРСКА ТРЕСКА
Уалид!
Убих я.
Виж, уморен си. Не си спал вчера.
Върви да поспиш и ще говорим по-късно. Всичко е наред.
Понякога недостигът на сън
кара хората да говорят глупости.
Нещо подобно се случи и с мен. Шофирах, а не бях спал.
И тогава една котка изскочи пред колата.
Прегазих я.
Когато излязох да видя какво е станало, котката избяга
и всичко беше наред.
Разбираш ли ме?
Не бях прегазил котката, просто си го бях въобразил.
Убивам майка ти, а ти говориш за котки?
Да речем, че си я убил. Как?
- Бутнах я и тя падна. - Ясно.
Може да си я бутнал, но тя е паднала и е умряла.
Как така?
Ако бутнеш някого, може да падне или да не падне.
- И? - Добре.
Значи майка ми е паднала.
Но не е по твоя вина. Можело е и да не падне.
Логично ли е?
Как може да бутнеш 70-годишна жена, без тя да падне?
Чакай, нека завърша теорията си.
Чуй ме.
Или буташ някого, или не.
Да речем, че си я бутнал.
Или ще падне, или не,
а в случая е паднала. Разбираш ли?
Когато е паднала, е можело да умре или не.
Ясно? Но в случая е умряла.
Не значи, че ти си я убил. Боже опази.
Всичко е наред. Успокой се.
Сигурен ли си, че е твоя майка?
Татко.
Събуди се. Още ли спиш?
Татко, ще закъснея за училище.
Добре.
Върви да се приготвиш.
Отдавна съм облечен и готов. Погледни.
Телефонът звъня ли?
Да, беше мама.
Какво искаше?
Нищо.
Татко каза без телефони на масата.
Порта! Винаги се опитваш да ме издадеш.
Нур!
Бъди мила с брат си.
Вечно ми докарва неприятности. И ти му позволяваш.
"Защо не го спираш?" Кажи го на арабски.
Защо гълчиш мен, а не него?
Остави телефона.
Краставица или червена чушка искаш за сандвича си?
Червена чушка.
Добро утро, деца. На училище ли отивате?
Добро утро. Да. Побързайте, деца.
Когато се върнеш, трябва да преместиш дивана.
Цветът е избелял от това, че го грее слънце цял ден.
Аз ще го преместя. Защо не помоли мен?
Твърде тежък е, скъпи.
Уалид, отбий се, чуваш ли?
Татко, може ли да обядвам с приятели след училище?
Какъв ден е? Вторник?
Не, казвал съм ти сто пъти. Само в петък.
Следобед си на танци. Как би го вместила?
- Ако приключа... - Беше риторичен въпрос.
Довиждане.
Ще се видим в 2 ч. при портала. Приятен ден.
Всеки ден ли ходиш пеш?
Не всеки ден.
Проблемът е, че трябва да стана от леглото, за да отида на разходка.
Повечето хора дори не се замислят.
Слагаш си шорти и маратонки и тръгваш.
А аз?
Е, сещате се...
Да, разбирам.
Сигурна съм, че е трудно.
Това, което повечето хора смятат за "нормално",
се усложнява при депресия.
Но ти отказваш да вземаш лекарства.
Или трябва да вършиш тези неща.
Неща като упражнения,
йога и здравословно хранене.
Освен нашите сеанси, разбира се.
Или и те не помагат?
Може ли да бъда откровен?
Разбира се.
Имам чувството, че губя времето ни и парите на жена ми.
Не ми носи облекчение.
Въртя се в кръг. Идвам вече две години...
И ако мога да бъда още по-искрен,
съм дори по-депресиран в дните, когато имаме час.
Търся всякакви оправдания да ги отменя.
Тръгвам си от кабинета ви в пълно отчаяние.
Не знам дали проблемът е в мен,
във вас като мой терапевт,
или в този вид терапия.
Не знам.
Слушай, Уалид.
Всичко, което казваш, е нормално. Не вини себе си.
Две години терапия не са достатъчно дълго време,
за да вдигнеш ръце и да се предадеш.
За каквато и да е терапия.
От моя гледна точка мисля, че трябва да продължим.
Съсредоточи се върху сеансите ни, дори да трябва да се насилваш.
Тези неща отнемат време.
Е, часът ти изтече.
До другия вторник.
Да, Ола.
Спеше ли?
Не, разбира се. Работя.
Какъв е този шум? Телевизия ли гледаш?
Не, нищо подобно. Казах ти, пиша.
Сигурно е от съседите.
Обадиха се от училището. На Шамс му прилошало.
Пак има силни стомашни болки.
Искам да го заведеш на лекар.
Записах час.
Д-р Ясер е в отпуск, замества го една руска лекарка.
- А тук? - Не.
Тук не боли ли?
- Тук боли ли? - Не.
- Тук боли ли? - Да.
Разбирам. Можеш да отидеш да седнеш при баща си.
Виждам, че това е...
Четвърти, пети, шести...
За шести път се появяват същите симптоми.
Това, че се случва за шести път без някаква промяна,
не значи, че е нормално. Всъщност е странно и притеснително.
Напълно съм съгласна.
Но сте направили всички изследвания.
Колоноскопия, гастроскопия,
за хеликобактер, няколко фекални изследвания...
Момчето е преживяло истински ад.
Не сте направили само един тест.
- Какъв? - За средиземноморска треска.
- Какво представлява? - Обикновен кръвен тест.
Нищо болезнено или интрузивно, но резултатите отнемат време.
Добре, но какво е това заболяване?
Средиземноморската треска е генетично вирусно заболяване,
което засяга хора, които живеят в Средиземноморието.
Симптомите са същите, от които се оплаква синът ви.
Добре, дайте ми формуляра. Утре ще отидем в лабораторията.
Първо трябва да попълним друг формуляр.
Трябва да отговорите на някои въпроси.
- Какво е това? - Нищо. Ще ти обясня по-късно.
Знам повечето отговори.
Освен...
Каква е националността ви?
Арабска.
Добре.
И каква е религията ви?
Моля?
Каква е религията ви?
Какъв е този расистки въпрос?
Какво имате предвид?
Идва от компютъра.
Мен не ме вълнува. Трябва да попълните формуляра.
Няма да отговоря. Пропуснете този въпрос.
Добре.
Не ми позволява. Изисква отговор.
Трябва да отговорите, за да продължа.
Напишете "палестинска".
Подигравате ли се с мен?
- Няма палестинска религия. - За мен има.
Напишете го. Какво ви е грижа?
Здрасти.
- Как е Шамс? - Добре е.
Дадох му обезболяващо и заспа.
Все същото е.
Сутрин болката е по-силна,
а вечерта утихва.
Той спи.
Казах ти, но не си чула.
Нур в леглото ли е?
Да, пратих я в стаята й до утре.
- Защо? - Държи се нахално.
Уалид, не говори така.
Ола, това момиче е непокорно.
Вдигна скандал, че се прибира с автобуса.
Добре. Ще си взема душ и ще я видя. После ще говорим.
Помниш ли, че майка ти утре празнува рождения си ден?
Да. Помня глупостите й.
Не забравяй да й купиш подарък.
Аз...
По дяволите!
Чисто нова врата за нищо!
Ще я сваля и ще я сменя. Няма проблеми.
Значи няма да имам врата?
Не, разбира се. Как така?
Току-що каза, че ще я свалиш.
Не, няма да я свалям.
Божичко! Искаше да я смениш.
Казах, че мога да я махна
и да монтирам нова, за да сте щастлива.
И какво ще правя без врата?
Госпожо, вратата е здрава. Няма й нищо.
Може би е малко килната или се нуждае от смазване.
Ако имах помощник,
щях да я сваля, да я смажа и да я сложа обратно.
Ще видите колко гладко ще мине.
Кога ще се прибере синът ви?
Забравете сина ми.
Пробвайте със съседа. Той си е винаги вкъщи.
Уалид!
Прегърнете я.
Усмихнете се, моля.
Как си, Антоан?
Как е здравето ти?
Още дишам, слава богу.
Но не без машини, така ли?
Не, разбира се. Иначе вече да съм умрял.
Но щастлив ли си?
Щастлив?
Броя дните.
Ако живеехме в нормална страна,
можехме да изберем кога...
... да сложим край.
Нали разбираш?
Вземи Холандия или Швейцария.
Там има закони, които го позволяват.
Не е незаконно и не го наричат самоубийство.
Просто отиваш в уютна кабина,
идва лекар... Слушаш ли?
Анестезиолог.
Дава ти нещо,
докато медицинска сестра ти държи ръката.
Докато...
не си отидеш спокойно.
Не би ли искал това? Ще сложи край на мъките ти.
Ела. Отведи ме оттук.
Търсих те навсякъде!
Защо седиш сам?
Защо не?
Не е мило спрямо майка ти.
Майка ми е щастлива, това е нейното тържество!
Не ми казвай, че не е мило.
Просто не можеш, нали?
Не можеш.
Ще има семейна снимка, така че се приготви.
Разбира се, щастливата семейна снимка.
Да ти донеса ли чиния, татко?
Не, заситих се.
Храната бездруго не е много хубава.
Какво пиеш?
Няма нищо, и на мен не ми се пие.
Нямам търпение тази дивотия да свърши и да си легна.
Как върви писането ти?
Добре.
Изобщо не върви, а?
В никакъв случай.
Не се тревожи, ще потръгне.
Не мислиш ли, че се държиш себично?
Себично?
Аз ли съм себичен, Ола?
Какво? Да не съм аз?
Да родиш деца е всичко друго, но не и себично.
Най-себичното нещо е.
- Но вече имаме две деца. - Именно!
Защо ни е още едно? Не разбирам.
Обичам големите семейства и искам още едно дете.
Знаеш, че децата растат, нали?
След няколко години ще е неблагодарен,
а ти ще прекараш живота си в притеснения за него.
- Децата са бреме. - Дори нашите?
Бреме?
Не само бреме.
- Но бреме. - Трябва ли да лъжа?
Бреме, но не само това. Обожавам ги.
Но не мога да се справя с още едно дете точно сега.
Нямам енергията да тичам и да нося килограми памперси.
Едва стоя на краката си, Ола. Не виждаш ли?
Последното нещо, което искам, е още едно дете.
Кога ще се приберем в новата къща с новите ни мебели?
Веднага.
Внимавай с това.
Джалал? Защо не тръгваме?
Нека първо вземат нещата!
Добър вечер, съседе.
Извини ме за безпокойството.
Ние сме новите ви съседи. Току-що се нанесохме.
Токът спря. Имате ли фенерче?
Колко е часът?
12,30.
Какво искате?
Няма ток.
Не виждаме нищо. Да ви се намира фенерче?
Това ли?
Именно. Благодаря.
Извинявам се за безпокойството, но никой не си ляга толкова рано.
Лека нощ.
Здрасти!
Съседе!
Добре дошъл.
Може ли да намалиш музиката?
- Какво? - Може ли да намалиш малко звука?
- Влизай тогава. - Не, благодаря. Бързам.
Заповядай.
Не съм сложил захар.
Няма нищо. Пия го без захар.
Жена ми направи торта, но не я намирам.
Няма нужда. Казах, че не искам захар.
Какво работиш?
Пиша.
Какво имаш предвид? Да не си съдебен нотариус?
Не, писател съм. Опитвам се да напиша роман.
О, писател!
Затова те притеснява музиката.
Реших, че не харесваш Джордж Уасуф.
Добър вечер.
Добър вечер, съседе. Къде отиваш?
Да потичам.
Упражненията са най-хубавото нещо.
Чу ли за вчерашния инцидент?
Не. Какъв инцидент?
- На "Зионут". - "Ал-Джабал".
Един джип се движел по "Зионут" като куршум...
- "Ал-Джабал". - Какво?
- Улицата се нарича "Ал-Джабал". - Джабал ли?
На "Зионут". Не си чул, затова ти разправям.
Все ми е едно. Нарича се "Ал-Джабал", а не "Зионут".
Наричала се е така преди окупацията и още носи това име.
- Ти си от онези! - Тоест?
От типа, който празнува Деня на Палестина и други глупости.
Глупости?
Ти откъде си точно? От Космоса?
На мен ми е все едно. Палестина не ме вълнува.
Знаеш ли какъв ни е проблемът на нас, палестинците?
Какъв?
Невежи хора като теб.
Седни, седни.
Божичко! Ще го ухапе!
Внимавайте, ще ви ухапят.
Сядай.
Ханса, седни. Джоузефин, седни!
Не се тревожете. Само си играе.
Седни, седни.
Добро момиче. Седни.
Как се казва?
Отначало я нарекохме Джоузефин.
Един ден заведох нея и брат й на лов.
Един приятел застреля брат й погрешка.
Когато Джоузефин го видя, направо полудя.
Кълна се, плака като човек.
Три дни прекара в скръб, не ядеше и не пиеше.
Невероятно е колко сантиментални са кучетата.
Както и да е, оттогава реших да я наричам Ханса.
Ханса, арабската поетеса, чийто брат Сакер бил убит.
Написала му надгробна реч: "Ал-Ханаса".
Добре. Лека нощ.
Елате.
Седни.
Джоузефин, седни.
Спри. Ханса, спри.
Джоузефин, седни.
Не харесва новото си име.
Ще свикне с него.
А това как се нарича?
Ахтал.
Ахтал? Защо?
На поета Ал-Ахтал.
Разбирам, но защо?
Ал-Ахтал бил християнски поет.
Знам.
И му било позволено да пие алкохол.
Бил пияница.
- Е и? - Това куче обожава бира.
Давам му шест кутийки и заспива веднага.
Още от малък. Затова го нарекох Ахтал.
Обичаш класическа арабска поезия.
Беше единственият предмет, в който внимавах.
Бяхме страхотна нация.
Бяхме.
До скоро.
- Здрасти. - Може ли да намалиш музиката?
Няма да се съгласим за музиката.
Заповядай, влез.
Бързам.
Влез и ще намаля звука.
Намерихме тортата.
Беше я сложила в хладилника. Кой го прави?
А къде другаде?
Не обичам да се прибират неща.
Просто оставяш нещата на видно място.
И когато ти потрябва нещо, го намираш.
Тя е моята противоположност.
Иска всичко да е прибрано
и подредено.
Кажи ми, Уалид, добре ли се плаща за това писане?
Още не.
Не съм издал нищо засега.
Но може да носи пари.
Ако книгата се продава, може да се издържаш с това.
Ако може да попитам, от какво живееш?
Оправяме се някак.
Как?
Преди бях банков чиновник.
Натрупах малко спестявания.
Но парите свършват!
Така е, но дотогава
ще съм издал книга, надявам се.
А какво работи съпругата ти?
Ола е медицинска сестра.
- Сега разбирам. - Какво?
Като мен си - живееш с парите на жена си.
- Не точно. - Напротив.
Откакто Ранин има постоянна работа,
си избирам какво да работя.
Ако не ми харесва или е извън Хайфа,
не се хващам.
В строителството ли работиш?
Строителство, ремонти, наем на оборудване, скелета,
мазилки, бояджийство, поставяне на плочки...
Всичко.
Много тих квартал е.
Да, тихо е.
Поне беше.
Здравей, съседке.
Трябва да си Ола, жената на Уалид.
Аз съм Джалал, новият ви съсед.
Добре дошли.
Да ти помогна ли да паркираш?
Няма свободни места.
Аз ще излизам, заеми моето.
Много благодаря!
Трябва да намерим решение.
Паркингът е за наематели, не за когото и да е.
Ако не ми беше отстъпил мястото, нямаше да мога да паркирам.
Шамс, стига вода. Ще си напълниш стомаха.
Паркирай на улицата и повърви пеш. Какво толкова?
Кой е казал, че е кой знае какво?
Изкарах тежък ден,
исках просто да паркирам близо до къщата.
И си намерила място.
- Татко! - Какво? Стомахът ти е пълен с вода.
Какво, Ола?
В какъв смисъл си имала тежък ден?
Няма нищо.
Абсолютно нищо.
Хайде, Нур, чакаме.
Идвам, татко. Само минута.
Изглежда мил и отзивчив.
Не е мил. Груб и неприятен е.
Нур!
Нека повикам Джалал. Ще знае как да го оправи.
Забрави Джалал. Спести ни неговата вулгарност.
Вземи моповете. Изпрах ги вчера.
И ги закачи отвън.
Как моповете ще отстранят теч?
Ола, донеси моповете!
И кофата.
Признай, че не знаеш как да го оправиш. Викни водопроводчик!
Водопроводчик в неделя?
Казах ти, повикай Джалал.
Добре, повикай кретена.
Да?
Знам.
Разбирам.
Може ли чаша вода?
Да, разбира се.
Слушай...
Трябва ми още време!
Нямам толкова пари. Да не съм банкомат?
Не повишавам тон,
обяснявам, че не мога да ги събера до утре.
Дай ми малко време.
Това е всичко.
Ето.
Виж, съседе.
Оправих го засега,
но трябва да подмениш тръбите, ръждясали са.
Ще издържи ли, докато викна водопроводчик утре?
До утре? Ще изкара година.
Свърших отлична работа.
И защо ти е водопроводчик? Аз съм тук, нали?
Много ти благодаря. Оценяваме го!
Няма защо, съседке.
Какво правиш?
Хората си помагат. Не ме обиждай!
Ако искаш да ми благодариш,
ела на вечеря утре.
Организираме малко събиране за съседите.
Като новодомци.
Ще се обидя, ако не дойдеш.
Само недей да изгаряш кебапа!
Добре дошъл!
Харесва ми почти суров, само леко опърлен.
"Алангле", както се казва.
Да ви е сладко!
Прегорял кебап не става за ядене.
Отивам да наглеждам месото.
Седнете, наши гости сте.
Уалид, не ядеш!
Няма проблем, аз съм...
Наздраве.
Джалал тук ли е?
Да, един момент.
Не, ще влезем.
Добре дошли.
Трябва да поговорим малко.
Седнете. Пийнете с нас, хапнете си.
Ще бъдем на балкона.
Ей сега идвам.
Ранин, донеси ни чинии.
Приятели от службата.
Влез и затвори вратата.
Трябва да проявите търпение.
Повече от досега?
Много пари са. Нямам толкова у себе си.
Не ме вълнува. Измисли нещо.
Трябва да взема нещо. Веднага се връщам.
Здрасти.
Защо не ядете?
Не сме гладни.
Имаш ли цигара?
Къде е? Взе ли я?
Да, защо?
Какво? Дай ми я!
Правех компания на приятелите ти.
Аз ще бъда вътре.
Бяхме търпеливи с теб. Много търпеливи.
Приятна вечер.
Добро утро.
Снощи си прекарахме чудесно.
Много ти благодаря.
Няма защо.
Наистина, всичко беше фантастично.
За мен е удоволствие.
Кои бяха онези мъже накрая?
Сякаш съм ги виждал преди.
Кои са?
На разходка ли отиваш?
Не, ще взема нещо от колата.
Колата ти е там.
Съжалявам, не съм си изпил кафето. Ела за едно кафе!
- Зает съм. - Къде отиваш?
Да взема нещо.
Пеш? Къде е колата ти?
Отбий се, когато се върнеш!
Къде съм ги виждал? Трябва да си спомня.
Не си ги виждал. Не ги познаваш. Спри с тези въпроси.
Добре. Съжалявам.
Чуй ме.
Джалал, искам да бъда откровен с теб.
Пиша роман за престъпния свят.
Главните герои приличат много на приятелите ти,
дори на теб...
Много отдалечен съм от този свят
и искам да ми помогнеш да го проуча.
Накъде точно биеш? Че съм престъпник?
Не, не... Нека пробвам отново.
Трябва да направя проучвания за романа си.
Разбрах. Защо се впрягаш?
Ще ти помогна с удоволствие.
Да, Ола.
Добре, тръгвам.
Ще ти се обадя.
Синът ми е зле. Трябва да вървя.
Добро утро.
Ще ме закараш ли?
Къде отиваш?
Какво те вълнува? Ще ме закараш ли?
Нур, седни отзад, ако обичаш.
Довиждане, деца.
Довиждане.
А сега накъде?
Завий вляво при светофара.
Къде отиваме?
Да съберем малко дългове.
Тук е добре. Спри.
Ей, ела насам.
Къде е баща ти?
Не може да ходи, има хемороиди.
Хемороиди!
Праща поздрави и казва, че не са много,
но ще даде останалото до два дни.
- Защо не си на училище? - Изключиха ме.
- Какво? - Изключиха ме.
- Кой те изключи? - Директорът.
Вземи си раницата и върви на училище.
Кажи на директора: "Баща ми каза, че ако не ме пуснете,
ще дойде да потроши училището".
Но татко не може, има...
Хемороиди, разбрах. Не се тревожи. Просто му го кажи.
Върви.
Чакай.
Ела тук!
- Как се казваш? - Тамир.
Тамир.
Купи си нови обувки.
Благодаря.
Довиждане.
Да вървим.
Тези училища и директорите им...
Изключват деца, а после се чудят защо има по-голяма престъпност.
Знаеш ли какво, Уалид? Бих опожарил училището.
Да, миличко.
Не, не съм сам.
Наистина ли?
Прати го тогава.
Идвам.
- Продължи направо. - Къде?
"Съкрати дъждовния ден,
като го прекараш с красива жена под тента."
Спри тук.
Изчакай 15 минути.
Извинявай, забавих ли се?
Къде да те оставя? Закъснявам.
Ето тук.
Чуй, приятелю.
Искаш да научиш за нас?
Не винаги ще е приятно.
Отвратен ли си?
Разбирам.
Не искаш да прекарваш време с мен. Но не забравяй, че ти ме помоли.
Няма нужда от киселата ти физиономия и надменността ти.
И никога, никога не ме съди.
Качвай се.
Не, имаш някаква работа.
Просто се качи.
Отмених я.
Чакай, не потегляй.
Какво има, Юсеф?
Къде е брат ти Иса?
Не отговаря на обажданията ми.
Застрелях няколко яребици. Знам, че ги обича на скара.
Наистина ли?
Къде ходи винаги?
Добре, ще му ги дам.
Не казвай нищо, изненада е.
Благодаря, довиждане.
Към Галилейското езеро.
Има ли нещо?
За какво закъсняваше?
За часа при терапевта ми.
Планът е следният. Ще се срещна с този негодник.
Паркирай с лице към пътя, между дърветата.
Когато ме видиш, пали двигателя. Ясно?
Оставям ти телефона си. Ако не се върна, набери този номер.
Кажи им, че Джалал е с Иса. Разбра ли?
Чакай, какво?
И спри да си губиш времето с психоаналитици.
Иса!
Излез, трябва да говоря с теб.
Какво търсиш тук?
Ела.
Искам си парите.
Днес!
Какво направи? Уби ли го?
Не, разбира се.
Само го убодох леко.
- Но защо? - Така!
Свързан ли е с онези двамата?
За бога! Още ли разпитваш за тях?
Забрави за тях,
не са важни.
Пратил ги е човек, на когото дължа куп пари.
И не мога да ги върна.
Разбра ли сега? Доволен ли си?
А този, когото уби?
Не съм го убил!
Защо не разбираш? Не съм убиец.
Но кретенът не ми връща парите от година.
Иначе онези типове нямаше да ме заплашват в собствения ми дом.
Колко време ти дадоха?
Не достатъчно.
Гледай пътя. От теб ме заболя главата.
Намери бензиностанция. Трябва да си измия ръцете.
Мамо, кажи на децата да слязат. Долу съм.
Да, скъпи. Качи се, липсваш ни.
Не, бързам. Освен това приятелят ми е с мен.
И какво от това? Доведи го.
Приготвих шиш барак, ела да хапнеш.
Благодаря, много е вкусно.
Няма защо!
Нур, трябваше да използваш супиерата.
- Какво е това? - Супник.
Просто кажи супник, мамо.
Новото поколение си няма понятие.
Аз също.
Хайде, побързайте.
Закъде бързаш?
Баща ти ще се разочарова, че не те е видял.
Шамс, събуди дядо.
Няма нужда. Остави го на спокойствие.
Хана, гости ли имаме?
Събудил се е сам.
Ела, тук са Уалид и приятелят му.
- Здравейте. - Здравейте, господине.
Това е Джалал, новият ми съсед.
Приятно ми е.
Добре дошли.
- Искате ли малко шиш барак? - Не, благодаря.
Защо къщата е толкова влажна?
Щом завали дъжд, покривът протича и боята започва да се лющи.
Лошо е,
не само за боята, но и за здравето ви.
Чу ли, Азис?
И аз така ти казах!
Защо пушиш? Баща ми ще се закашля.
Няма нищо, отвори прозореца.
Все едно, баща ти винаги е кашлял. Не е от дима.
Благодаря, госпожо.
Ще дойда да сложа асфалт на покрива ви.
Ще изстържа стените и тавана и ще пребоядисам.
Същия цвят ли искате, или друг?
Сериозно ли? Това ли работите?
Да. Правя всичко, госпожо.
Ако имате нужда от някакъв ремонт, викате мен.
Побъркала ли си се, Хана?
Ще стане бъркотия!
Ако го направим по твоя начин, покривът ще пропадне.
Не обича ремонтите.
Защо затваряш прозореца, ако още пушиш?
Замръзвам.
Тя замръзва...
Баба ти носи поли и й е студено!
Все същата история.
Само за да покаже хубавите си крака.
"Как може да постъпва така,
когато никога не съм му навредил?
Само му желаех доброто.
И се надявам..."
Къде отиваш?
Излизам с Джалал.
Всеки ден си с Джалал?
Уалид, какво става?
Как ти стана най-добър приятел, когато го презираш?
Виждаш се с него всеки ден. Не разбирам.
Няма нищо за разбиране. Довиждане.
Да продължим, скъпи.
Приключи ли ремонта у родителите ми?
Да, приключих.
Защитени са от влагата за поне пет години.
Защо не се отби?
Вашите са много мили хора.
Кое им е милото?
Страхотни са. Ако моите родители бяха живи,
щях да ги посещавам.
Да ги накарам ли да те осиновят?
Много смешно!
Не оценяваш какво имаш.
Може би.
Джалал, трябва ми услуга.
Само кажи.
Помогни ми да намеря опитен убиец.
- Какво? - Чу ме.
За кого?
Не е важно. Да е някой, на когото имаш доверие.
Какви са тези глупости?
Ще го направиш ли, или не?
Значи това си искал?
Излизаше с мен заради тъй наречения си роман...
- Можеше да ми кажеш. - Нима?
Да ти кажа още първия ден, че търся наемен убиец?
Наемен убиец?
Кого мразиш толкова?
Става дума за Шамс. Учителят каза да го приберем.
Добре, идвам.
Остани с него, докато дойда.
Не мога, имам час.
Прибери се с автобуса. Ще го заведа на лекар.
Не е нужно да ми казваш. Всеки вторник е едно и също.
Нур? Какво каза току-що?
Какво има, татко? Учителят каза...
Каза: "Всеки вторник е едно и също".
Да. Всеки вторник. Защо?
Искаш да кажеш, че всеки вторник на Шамс му прилошава?
Да.
Татко, трябва да вляза в часа. Довиждане.
Как си, Шамс?
Ще отида при директора.
Здравейте. Заповядайте.
Искам да ви попитам...
Какви часове има Шамс във вторник?
Шамс е в трети А, нали?
Има ли физическо?
Не, не във вторник.
А какви са часовете?
Обикновени уроци. Ето, има...
Арабски, математика, английски, точни науки,
география, граматика.
Колко пъти седмично имат точни науки?
Точни науки...
Във вторник и четвъртък.
А географията е... само във вторник.
Кой преподава география?
Г-ца Ранда.
- Благодаря. - Няма защо.
Шамс? Харесваш ли г-ца Ранда?
Какво?
Харесваш ли я?
Горе-долу.
Обичаш ли часа по география?
Не знам.
Какво учиш по география? Кажи ми.
Не знам. Никога не влизам.
Не влизаш в час по география?
- Не. - Но защо?
Г-ца Ранда в първи клас
ни прочете световните столици.
Каза, че Йерусалим е столицата на Израел.
Аз казах: "Не, столица е на Палестина".
Тя се развика,
а децата се разсмяха.
Изгони ме от часа.
После каза, че не бивало да говоря така.
Казах й, че ти си го казал.
Тя каза, че ще говори с теб.
- Говорила ли е? - Не.
- Ядосан ли си? - Не, разбира се.
Стомахът те боли преди всеки урок по география, нали?
Да, но не знам защо.
Утре ще те закарам на училище и ще се срещнем с г-ца Ранда,
за да й дадем урок по география.
А може би и по история.
Чу ли?
Да вървим.
Много си енергичен тази сутрин. Почакай!
Ще карам колата на мама на сервиз. Искаш ли да дойдеш?
Да, защо не?
Мисли ли по въпроса?
Аз трябва да те попитам! Сигурен ли си?
Мисля за това от доста време.
Но защо да го убиваш? Има други методи.
Можем да го пребием, да му потрошим костите. Но убийство?
Ако не искаш, ще намеря друг.
Исках само ти да получиш комисионата.
Честно казано, участвам само защото парите ми трябват.
Макар че не е лесно да се вземат пари от теб.
Първо, това е работа.
Второ, получаваш комисионата от наемния убиец, не от мен.
Кой си ти? Започваш да ме плашиш!
Ще спрем някъде преди сервиза.
Ще спрем?
Това е нашият човек.
- Той ли? - Недей да сочиш! Полудя ли?
- Той ли е? - Да.
Не прилича на наемен убиец.
Странно. Защото ти приличаш на човек, който би наел такъв.
Сигурен ли си?
Но защо работи тук?
Питай него.
Не, наистина.
Питай го и го обсъдете.
Невероятно е колко тъп можеш да бъдеш.
Достатъчно.
Ще го питаш ли?
Не е толкова просто. Първо, няма да е тук.
Не бива да знае кой си.
И най-важното,
трябва да решим как искаме да умре.
Така че да прилича на инцидент.
Или ако го хванат,
да не може да стигнат до нас.
Давай.
Хайде, отбий.
Махни крака от спирачката и не пипай волана.
Затвори прозореца!
Да, вероятно е най-добре.
Махни ръцете от волана!
Не обичам тези машини.
Свали крака от спирачката!
Какво правиш, по дяволите?
Свали крака от спирачката!
Какво има, Уалид?
Какво ти е?
Какво става, Уалид?
Дишай.
Не мога, ще умра!
Ще умра!
Уалид, какво става?
Дишай, Уалид!
Не губи съзнание!
Не губи съзнание, братко.
Уалид!
Дишай! Уалид?
Събуди се! Спокойно, ще те закарам в болницата.
Уалид, не губи съзнание!
По дяволите!
Не губи съзнание, Уалид!
Моля те!
Какво да правя сега?
Уалид...
Събуди се!
Дишай, приятелю.
Полека, полека.
Свърши.
Спокойно,
просто паник атака. Нищо ново.
Защо не каза, че имаш клаустрофобия?
Нямаше да влезем!
Дишай. Спокойно.
Можеш ли да шофираш?
Не знам защо отказа.
Казва, че вече не прави подобни неща.
Но имам друг човек.
Кой?
Какво те интересува?
Въпрос. Мога ли да смеся бяло и бежово пране?
Какво е бежово?
Бежова блуза. Може ли да я пусна с белите неща?
Слушай.
Според жена ми може да се перат само бели с бели неща.
Мога да я питам.
Не, не е важно.
Чуй...
Ще ходя на лов с момчетата. Искаш ли да дойдеш утре?
Леле, съседе! Пълен си с изненади.
Нещо такова.
Тръгваме ли, или ти стана тежко?
Не мърдам оттук. Всъщност ще си легна да поспя.
Бива те само да печеш барбекю и да лъжеш.
Хайде, да вървим.
- Наглеждай кучетата. - Добре.
- Не заспивай. - Буден съм.
Хайде да поспим.
Ахтал!
Тихо, Ахтал.
Хайде, Уалид.
Гледай да не вдигаш шум.
И сега какво?
Нищо. Чакаме.
Връщам се в лагера.
Не мърдай.
Какво има?
Джалал! Ти си ловец!
Улучил си го в главата!
Значи можеш да ловуваш всичко, което ти се изпречи?
Можеш да застреляш всичко?
Да речем, че си видял яребица. Можеш ли да я застреляш?
Разбира се.
А ако случайно се изпреча на пътя ти, с мен е свършено?
- Мъртъв си. - Сериозно?
Ще ме очистиш?
Е...
Колко искаш, за да ме убиеш?
За теб е безплатно.
- Сериозно? - Да.
Не, говорим делово.
Е, колко?
Не ме обиждай, съседе.
Не, искам да си платя.
Побегни и ще видиш.
- Ще ме убиеш ли? - Да.
Говоря сериозно.
Аз също.
Не се шегувам. Ще ме гръмнеш?
- Наистина? - Да.
Не се шегувам, Джалал.
Около 70 килограма е.
Джалал, остави телефона си и ме чуй.
Какво?
Джалал, излъгах те.
Лъгах от самото начало.
За какво ми е наемен убиец?
Отчаян съм.
Не искам да живея повече. Искам да умра.
Всички искаме да умрем. Животът е гаден.
Искам да ме убиеш тук, в гората.
Както уби глигана. Така искам да умра.
Видях как го направи. Ще прилича на инцидент.
Дрогиран ли си?
- Да не си пушил със Саид? - Не.
Напълно трезвен съм.
Слушай,
ще ти платя много пари.
Ще покрие всичките ти дългове и ще остане.
Сериозно ли? Наистина ли говориш сериозно?
Защо не?
Аз ще ти помогна, а ти ще помогнеш на мен.
Търсиш човек, който да убие някого, нали? Този някой съм аз.
А ти си най-подходящият за това.
Животно такова!
Кой си ти? Що за човек си?
Само преди малко пееше и дрънкаше.
Чуваш ли се?
Чуваш ли се какво говориш?!
Как може да искаш да те убия?
Не си човек!
Виж какво.
Повече не ме доближавай
и не ми говори.
Джалал, обади ми се.
Да, Ола.
Да, знам. Тя ми се обади.
Просто не искам.
Няма причина. Не ми се ходи.
Ти върви. Вземи децата.
За бога, Ола, защо ме тормозиш?
Не искам да виждам никого. Не понасям хора. Приеми го.
- Познай какво има за обяд. - Какво?
- Кисели краставички? - Не.
Какво ти се яде?
Ориз и кисело мляко.
Ранин, къде е Джалал?
Не знам. Не се прибра вчера.
Не ми вдига.
И на мен.
Къде може да е?
Влезте вътре, момичета.
Ако някой знае, това си ти.
- Добро утро, Лина. - Добро утро!
Аз съм Уалид, приятел и съсед на Джалал.
- Кой е Джалал? - Не се притеснявай.
Негов приятел съм. Не се тревожи.
Не познавам Джалал. Бъркаш.
Не бъркам.
Джалал говори постоянно за теб.
Влюбен е и казва, че е щастлив
само когато е с теб.
Чака момичетата му да пораснат, за да бъде с теб.
Ако не искаш да говориш, разбирам.
Извинявай, че те обезпокоих.
Дойде късно снощи.
Каза, че ще отсъства известно време
и че е най-добре да не знам къде е.
Не знам повече.
Честно.
Татко.
Здравей, Джалал.
Още ли си сърдит? Не искаш ли да се сдобрим?
Преди време помоли да не те съдя. Да те разбера.
Помниш ли?
Защо не се опиташ ти да ме разбереш?
Знаеш ли какво е депресия?
Какво е да се будиш и да чувстваш, че няма смисъл?
Няма смисъл да...
Каквото и да е.
Ще го направя сам, с теб или без теб.
Основното е децата ми да не разберат...
че баща им се е самоубил.
Щом толкова се тревожиш за децата си,
живей заради тях.
Прав си. Не знам нищо за депресията
или за твоето състояние,
но знам, че си страхливец.
Не съм страхливец.
Един страхливец се бои от смъртта.
Страхливецът се бои от живота.
Ако някой извърши самоубийство, трябва да съм аз.
Здрасти.
Къде е Джалал?
Какво има?
Дайте ни минута.
Какво те води тук?
Може ли да поговорим?
Побързай. Имам работа.
Извинявай, че те безпокоя, но няма към кого другиго да се обърна.
Не разбирам.
Отнася се за Уалид.
Сигурно си забелязал, че е много депресиран.
Не е нещо ново за нас.
Винаги е бил потиснат.
Но откакто се запозна с теб, се промени драстично.
Изведнъж стана по-весел и по-енергичен.
Ако можеш да го извеждаш на разходки отново
или да го накараш да говори отново, ще съм много благодарна.
Ще ми направиш ли тази услуга?
Не разбираш, нали?
Джалал, знам, че Уалид може да е досаден.
Знам, че е труден характер,
но е добър човек и добър баща.
Не мога да гледам как съсипва живота си.
Помисли си, моля те.
Направи го заради децата, не заради него.
Трябва да вървя.
Погребението на Джалал Сабах ще се състои утре в 10 ч.
- Къде е Джалал? - Какво искаш?
Божичко...
Вътре е. Влез.
Джалал, ела да видиш това!
Каква присъда ще получа?
Проверих.
За причинена смърт дават от 6 месеца до 2 години затвор.
Зависи от доброто поведение вътре.
Още не мога да повярвам как ме изигра.
Лъга ме от самото начало.
Когато бяхме малки,
сестрите ми побесняваха, ако излъжех, и казваха на мама.
На майка ми не й харесваше. Казваше:
"Не го наричайте лъжец,
има развинтено въображение."
Да беше използвал въображението си, за да пишеш,
вместо да планираш собствената си смърт.
Нямам за какво да пиша.
Нямаш нищо?
Окупацията? Палестина?
Палестина?
Каза ми, че не ти пука за това.
Будалках те.
Вдругиден. В колко часа?
Когато строили кабинковия лифт в Йерихон,
един приятел, който работел там, ми каза,
че по време на строителството
използвали магарета,
за да превозват материали и инструменти нагоре до Карантал.
Нямали друг избор,
освен да ги водят нагоре до манастира.
Знаеш мястото, нали?
В Йерихон е винаги горещо. И зимата, и лятото.
Представи си как са работили цяло лято.
Представяш ли си?
Горките магарета били натоварени
и минавали маршрута почти 50 пъти на ден.
Един ден едното магаре стигнало върха.
Разтоварили го,
но вместо да слезе долу с останалите,
то спряло.
Приятелят ми го видял с очите си.
Застанало на ръба на скалите, погледнало надолу...
Хвърлило се оттам и умряло.
Извършило самоубийство.
Защото било изтощено. Уморено.
Не можело повече.
Защо ми разказваш тази история?
Добре.
Вдругиден. В колко часа?
Най-разумно е да се върнеш на работа.
Забрави за писането, не слага храна на масата.
Нали, Азис?
Най-сетне, скъпи. Толкова ми олекна.
Ще донеса кафето.
Джалал е свършил отлична работа.
Ела, седни.
Откъде ги взе?
На родителите ми са. Пазеха ги за черни дни.
Вкарах го в завещанието си. Ще си ги върнат, дори отгоре.
Как ги убеди да ти ги дадат?
Казах им, че ще ги инвестирам от тяхно име в банката.
Професионален лъжец си.
Имам развинтено въображение.
Тръгваме ли?
Хайде.
Идват.
Уалид, остани с момчетата. Искам да ловувам сам.
Защо си толкова вкиснат?
- Не е твоя работа! - Остави го. Не е на себе си.
Дръж го при себе си.
Да вървим.
Къде е отишъл? Не беше ли с вас?
Твърде деликатен е за това.
Какъв хубав ден!
Чудя се дали да пия чай, или да се обеся.
Антон Чехов
Добро утро. Аз съм новият ви съсед.
Добро утро. Уалид.
Амир.
Тук е много тихо, нали?
Да. Мъртвешка тишина.
Кажете, какво работите?
Анестезиолог съм.
Наистина?
- Отбийте се на кафе някой ден. - Добре.
Превод КРИСТИН БАЛЧЕВА
Филмът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО