Downloaded from YTS.MX
A NETFLIX BEMUTATJA
Official YIFY movies site: YTS.MX
„Ha az istenek meg akarnak büntetni, meghallgatják imáinkat.”
Ezt Oscar Wilde írta.
De nem olvastuk a könyvet.
Talán nem ártott volna.
A Maine állambeli Harlow nem város volt, inkább falu, és még ma is az,
habár már elköltöztem.
Van ott egy hat tantermes iskolaépület.
Howie boltja, ahol élelmiszert és Vörös Ördög sorsjegyet lehet venni.
A legközelebbi nagyobb város Gates Falls.
Ott van apa kedvenc étterme, a Mondello's.
Oda jártunk, amikor ő lett a hónap értékesítője,
ami régen gyakran megtörtént, de mostanában már nem,
amióta anya meghalt.
Itt van még a Castle-tó és a Sziklafal,
ahol a tűlevelek birodalma véget ér.
Ez Új-Anglia valódi arca.
De mielőtt a nyertes sorsjegyről,
a Kenny Yankovich-féle balhéról és a halálesetekről beszélnék,
elmesélem, hogy kezdtem el Mr. Harrigannek dolgozni.
A templomban kezdődött.
Sámuel második könyve, első fejezet, 19. és 20. vers.
„Izráel ékessége elesett halmaidon.
Hogy elhullottak a hősök!
Ne mondjátok el Gátban,
ne hirdessétek Askelón utcáin, hogy ne örüljenek a filiszteusok lányai,
ne vigadjanak a körülmetéletlenek lányai!”
Köszönjük, Craig!
Szép volt!
Örülök, hogy ennyien egybegyűltünk…
Azóta is azon tűnődöm, hogy mi lett volna, ha…
És miért pont én?
Miért engem választott?
John Harrigan volt Maine leggazdagabb embere.
Milliárdos.
Beszélhetnék a fiával?
Romlott a látása,
és keresett valakit, aki felolvasna neki.
Lettek volna idősebb, szebben olvasó gyerekek is.
Talán tudta, hogy az óránkénti öt dollár vonzó lehet
egy olyan fiú számára, aki kitörne egy magányos házból?
Vagy valami másról volt szó,
amire nekem kellett rájönnöm?
Jó napot! A nevem…
Tudom, ki vagy.
Menj hátra, aztán jobbra!
„Mert erre csak a szenvedély fogékony.
Amíg a szenvedély alszik, vagy nincsen jelen,
felfoghatatlan, sőt megvetendő is egy kissé a szépségnek
ez a fenséges lüktetése,
az érintésnek ez az eleven, meleg, a látásnál oly sokkal mélyebb szépsége.”
„‘Mi a pénz tulajdonképpen?
Papa, mit tehet a pénz?‘
Dombey úr helyére húzta a széket, aztán megsimogatta a fia haját.
‘Majd jobban megtudod lassanként, emberkém.
A pénz, Paul, mindent megtehet.‘”
Nekem is nagyon hiányzott anya, de apának még jobban.
Nélküle szomorúnak és üresnek tűnt.
Furcsa gondolatok gyötörtek.
Valamiért úgy éreztem, anya az én hibámból halt meg.
Hogy én tehettem róla.
Én okoztam.
És mivel én okoztam,
megelőzhettem volna.
- Mit csinálsz? - Semmit. Elnézést!
Az nem tartozik rád.
Szeretnél kérdezni valamit?
Mert ha igen, válaszolok rá.
Mi van a szekrényben?
Titkok.
Szörnyű titkok.
„Vajon újra végigélte életét; a vágy, a kísértés és vereség minden epizódját
a tökéletes fölismerés végső pillanatában?
Fölkiáltott suttogva valamilyen jelenség, valamilyen látomás érkeztére.
Kétszer fölkiáltott, de kiáltása lehelet volt csupán.
‘Borzalom! Borzalom!‘”
„Borzalom!”
Felfogtad, amit most felolvastál?
Érted, mire gondol Conrad?
Azt hiszem, igen.
Itt a fizetséged, Craig.
Köszönöm!
Nélkülem is szokott olvasni?
Igen, ezeket.
Nem unalmasak?
Unalmasak?
A pénzügyek számomra roppant izgalmasak.
Emlékszel a Dombey és fiára?
Azt olvastuk másodjára. Vagyis azt olvastam fel.
Dombey azt akarta megértetni a fiával, hogy a pénz értékmérője
nem a mennyisége.
A pénz valódi értékmérője
a hatalom.
De Paul, a fia azt kérdezte:
„Miért nem mentette meg a pénz a mamát?”
És azt is kérdezte, hogy a pénz kegyetlen-e.
Az lehet, ha jól használják.
KÖNYÖRTELEN ÉS ÖNZŐ
Mr. Harrigan nem volt túl népszerű.
Sosem nősült meg, nem voltak gyerekei,
és a rokonaival sem tartotta a kapcsolatot.
Talán ezért tűnt olyan magányosnak.
ÚJABB ÖNGYILKOSSÁG
Talán másokon bosszulta meg ezt a magányt.
MINDEN ÖSSZEOMLIK HARRIGAN KÖRÜL
Ismerős volt az érzés.
MINDEN JÓT KÍVÁN: MR. HARRIGAN
Anyád szerint a sorsjegy is szerencsejáték.
Ha tudná, hogy a Harrigantől kapott sorsjegyet kapargatod, forogna a sírjában.
Csináld csak!
- Hova mész? - A szerencsepénzemért.
Az volt az első.
De attól a naptól kezdve
évente négy kézzel címzett borítékra számíthattam.
Valentin-napon, a születésnapomon szeptemberben,
hálaadáskor és karácsonykor.
Nem nyert.
Olcsójános. Alig fizet és a bónusz is nevetséges.
Egydolláros sorsjegy Howie-tól?
Mit jelent az, amit az imént anyáról mondtál?
Micsoda?
Hogy forog a sírjában.
Ez amolyan régi mondás.
Ha valakit nyugalomra helyeznek,
nem szabadna az élők világában történő dolgok miatt aggódnia.
Értem.
„‘Jól van, gyerekek!‘, mondta Rocky a mikrofonba,
‘A pihenő előtt egy kis lendületet bele! Rajta!‘, intett a zenekarnak,
s a zene ütemére tapsolni és dobogni kezdett fent az emelvényen.
A közönség is átvette a tapsot meg az ütemes dobogást.
Mindannyian a táncparkett közepén kavarogtunk,
és az óra másodpercmutatóját lestük,
amikor egyszerre csak a 18-as Kid Kamm paskolgatni kezdte a partnere arcát.
Bal kézzel tartotta, a jobbal pedig gyengéden pofozgatta.
De a lány nem reagált. Mintha nem is létezne számára a világ.
Bugyborékoló hangot hallatott, aztán eszméletlenül lecsúszott a földre.
Rollo belefújt a sípjába, a közönség izgatottan felugrált.
A maratoni táncversenyek közönségét nem kell…”
Elég lesz!
Amikor először olvastuk, nem értettem a címét.
És most mit jelent számodra?
Ha a lovakat meg lehet szabadítani a szenvedésüktől,
az embereknek ez miért nem jár?
A halál ajándéka.
Hogy többet ne érezhess fájdalmat,
nyugtalanságot,
vagy aggodalmat.
Öt éven át heti háromszor olvastam fel neki, és csak egyszer hiányoztam,
amikor csúnyán megfáztam.
Bántott is a dolog, mert arra gondoltam,
hogy ez lehet a hete fénypontja.
Valami, amit várhat, amiért érdemes élnie.
Afféle rituálé, hogy a harlow-i gyerekek Gates Fallsba járnak gimibe,
mivel Harlow-ban nincs.
Billy Ueberroth bátyja, Mike, vagy ahogy mindenki hívta, U-Boot,
már otthonosan mozgott ebben a világban,
és némi pénzért cserébe minket is beavatott.
ÜDV ÚJRA ITT, DIÁKOK!
Zsír!
Fiúk és lányok, kezdődjön a felvilágosítás!
Álljunk meg!
Jól figyeljetek!
Ez veszélyes terep.
Tőletek balra…
Ne bámuljátok őket! Csak akkor menjetek oda,
ha monoklit, tüdőrákot vagy tetkót szeretnétek!
Hivatalosan tilos bármiféle beavatási szertartás,
de attól még megtörténhet.
Készüljetek fel mindenre! Legyen szúrós a tekintetetek!
Ne hagyjátok magatokat, különben pokol lesz az életetek!
Mint a börtönben.
Maradjatok észrevétlenek!
Kösz, U-Boot!
Ez rád is érvényes, Margie.
A végzős lányok olyanok, mint a pitonok. Nem rögtön csapnak le rád,
hanem év végéig fokozatosan szorítják ki belőled a szuszt.
Ide soha ne menjetek be!
Ez pedig a végállomásunk.
- A menza. A népszerű kölykök játszótere. - Mindenkinek van okostelefonja.
Motorola Razr. A sarokban van a samsungos asztal.
Az pedig az Apple-asztal.
Az iPhone csak most jött ki. Ez hogy lehet?
Ők a népszerű kölykök.
Nekünk is kell teló.
Ha kisvárosban nősz fel,
és hirtelen egy idegen világba csöppensz,
kitárul előtted az univerzum.
Furcsa és különféle arcok tűnnek fel.
Lesznek köztük barátságosak,
és lesznek, akik kellemetlen módon ragaszkodnak hozzád,
és ok nélkül utálnak.
Hali! Mizu? Láttalak korábban, gyépés.
Tessék!
Nézz bele!
Cipőfény?
Minden gólya cipőt pucol. Te az enyémet fogod.
- Órám lesz. - Előbb bakancsot pucolsz.
- Nem. - Ne kövesd el ezt a hibát!
Különben megetetem veled ezt!
Fiúk!
Valami baj van?
Nem, nincs.
Mi van a zacskóban? Semmi beavatáshoz való, ugye?
Dehogy!
- Mennem kell órára. - Várj!
Hogy hívnak?
Craig.
Mi van benne, Craig?
Csak…
egy fél szendvics.
Megkínált vele.
Jól van.
Ezt még megbánod!
Inkább köszönetet kéne mondanod.
Baszódj meg!
- Mit ártottam neked? - Megpróbáltál leégetni.
Rosszul döntöttél, gyépés.
Suvickolnod kellett volna.
Szia! Hát megjöttél!
Milyen volt az első nap a gimiben?
Jó.
Ennyi?
Simán jó?
Oké, szuper volt.
Megvan minden tanszered?
Igen.
- Szimpatikusak a tanárok? - Igen, apa, minden jó.
Jól van.
Ha bármire szükséged lenne, csak…
Rendben.
- Apa! - Igen?
Kaphatok mobilt?
Minek az neked?
Ha mondjuk segítség kéne, és hívni akarnám a rendőrséget.
Olyan kicsi ez a város, hogy ha kiabálsz, biztos meghallják.
Oké.
„Jurgis különben a maga szemével is láthatja mindezt.
A munkásoknak mindenféle piszkos dolgot kell elvégezniük,
ezért nem lehet rászedni őket,
és az uralkodó szellem a munkásokat is megfertőzi.
Jurgis azért jött, mert azt hitte,
hasznossá teheti magát, és tanult emberré válhat.
Ám hamar rá fog ébredni,
hogy Packingtownban szorgos munkával senki sem tűnhet ki.”
Elég volt! Elég…
Már el is felejtettem, mennyire megvetem ezt a szocialista sületlenséget.
Maga szerint Sinclair tévedett, és előre lehet jutni,
ha jól dolgozunk, és betartjuk a szabályokat?
Craig!
Ne értsd félre!
Tisztelem a kemény munkát.
Szeretem az intelligens munkát.
De a túléléshez folyamatosan versenyben kell lenned.
Ahhoz, hogy első légy, merésznek kell lenned.
És kegyetlennek.
Ne azt kérd, amire szükséged van!
Kérd… Nem, ne is kérd!
Követeld, amit szeretnél!
- Mr. Harrigan! - Igen?
Próbálták már megfélemlíteni,
vagy kihasználni?
Mármint a munkája során.
Minden egyes nap.
És hogy vágott vissza?
Kíméletlenül.
Nézzenek oda!
Hű!
Hát ez…
Felveszem, amikor legközelebb a Mondello'sba megyünk.
Neked is vannak ajándékaid.
Előbb a kicsit nyisd ki! Az enyémet hagyd utoljára!
- Mr. Harrigantől. - Vajon mi lehet benne?
Micsoda meglepetés!
- Mindjárt jövök. - Oké.
Nyertem!
- Tényleg? Mennyit? - Nem fogod elhinni!
Egymilliót?
Háromezret!
Tényleg nyertél.
Ezt az ajándékot nehéz lesz überelni.
Mégis az enyémmel kellett volna kezdened.
Igen…
- Bizony. - Apa!
Hoppá!
Szívesen, fiam!
Az eladólány segített. Fel van töltve, használatra kész.
Kit hívsz először?
- Halló! - Boldog karácsonyt, Mr. Harrigan!
- Craig? - Igen, én vagyok.
Hol vagy? Mintha a Hold túloldaláról beszélnél.
A mobilomról hívom.
Jaj, ne! Azok csak úgy sugároznak!
Miben segíthetek?
Képzelje, nyertem a kaparós sorsjeggyel, amit magától kaptam!
Háromezer dollárt.
Jól van.
Végre egyszer haszna is lett.
Köszönöm!
Kedves ajándék volt öntől.
Ugyan, ez semmiség.
Barátoknak szoktam osztogatni.
- Ennyi lett volna, Craig? - Azt hiszem.
Boldog karácsonyt!
Magának is boldog…
Tök gáz szünet után visszajönni.
- Hova sietsz, Craig? - Ja, hova mész?
Mi van?
- Szívatsz? - Na ne!
Nem!
Nem sokkal később Margie, Billy és U-Boot is kapott telefont,
de csak nekem volt iPhone-om, Billy és U-Boot egy Razrön osztoztak.
Köszönöm!
Craig! Van valami, amiről már egy ideje beszélni szerettem volna veled.
Régóta él ez a megállapodásunk.
Úgy látom, teljesen más ember vagy most,
mint aki akkor voltál, amikor elkezdtük ezt.
Arra lennék kíváncsi,
hogy miért jársz még ide.
- Ne jöjjek többet? - Nem azért mondtam.
Akkor miért?
Biztos vannak sportklubok és lányok, amik jobb időtöltést biztosítanának.
De te mégis heti háromszor eljössz ide.
Miért?
Talán kötelességtudatból?
Egyáltalán nem.
Akkor miért?
Mert szeretek magával lenni.
Miért?
Azért jövök, mert…
szeretem a könyvei illatát.
Szeretek magával beszélgetni. Mert amikor felolvasok,
olyan erőt érzek magamban, amilyet máshol nem.
Azért járok ide, mert akarok.
Csütörtökön jövök.
Tudom, mire költöm a pénzt.
Megy a főiskolai alapba, ahogy megbeszéltük.
Azt mondtad, csak a nagy része.
Szoktam venni bármit is?
Szinte soha.
Tudom, mire költeném a maradékot.
- Helló, Pete! - Szép jó napot!
- Üdv, Edna! - Szervusz!
Köszönöm!
Hát megjöttél!
- Hoztam magának valamit. - Nincs szükségem semmire.
Köszönöm!
Értékelem a gesztust.
De nem kérem.
- Add oda apádnak! - Mondta, hogy ez lesz.
Bölcs ember.
Henry David Thoreau mondta,
hogy nem mi birtokoljuk a dolgokat, hanem a dolgok birtokolnak minket.
Nincs televízióm,
mert ha lenne, folyton azt nézném.
Rádióm is csak az autómban van, bent a házban nincs,
pedig néha jólesik egy kis countryt hallgatni.
Ha idebent is lenne rádióm, még több időt pazarolnék el.
- Jó, de hadd… - Ne!
Most már azt kívánom, bár ne nyertél volna a sorsjeggyel.
Látja ezeket?
Ikonoknak hívják őket.
Ez itt a tőzsde.
A Wall Street Journal előfizetője vagyok.
De a Wall Street Journal nem képes erre.
- Valós idejűek a számok? - Igen.
De lehet, hogy késik egy-két percet.
Az ördögbe!
Mint egy saját árfolyamkijelző,
amilyen a mágnásoknak volt a villájukban.
Ha pedig a Journalt, a Forbest vagy bármi mást olvasna, azt is lehet.
„A Barton Műszerek bezárásokat jelentett be.”
Ebben nem írják.
Mert az tegnapi.
Egy nappal később kapja meg, mint mindenki más. De ez naprakész.
Arrogáns voltam, Craig.
Mégiscsak megtartom.
- Legalábbis egy időre. - Örülök neki.
Idehoznád a telefont az asztalról?
Ezzel is tud hívást indítani.
- Tényleg? - Igen.
Leginkább arra való.
Csak tárcsázza a számot! Nyomja meg az ujjával!
- Négy pálcikája van. - Pálcikám?
Az új mobiltoronynak hála. Hagyjuk!
- Az jobb? - Igen, jó.
Chick!
John Harrigan vagyok.
Már nekem is van mobiltelefonom.
Módosítanám a részvényportfóliómat.
Igen.
Na, tetszett neki?
Nem.
Én megmondtam.
Egyenesen imádta.
Be lehet állítani ébresztőt…
Felolvasás előtt új dolgokat mutattam neki a telefonján.
Megmutattam neki az internetet,
a Yahoo!-t, a Gooogle-t.
Hogy írjon sms-t, hogy használja a hangpostát…
Most nem tudom felvenni a telefont.
Visszahívom, ha alkalmasabb.
Ez így jó?
Most nem tudom felvenni a telefont.
Visszahívom, ha alkalmasabb.
- Ettől nem szívesen hívnám vissza. - Akkor jó.
…hogy szabhatja testre.
- Találjunk ki magának egy nevet! - Nevet?
Mármint valamilyen becenevet.
Amikor hív vagy ír, akkor ez a név jelenik meg a telefonomon.
Adjak magamnak egy becenevet?
Lehet az is, ahogy mások hívják. Tessék!
Az újságokban így neveztek.
Nem bóknak szánták.
Kalózkirály. Csúcs! Hívta már valaki?
Csak értékesítők meg pár téves szám.
Szörnyű ez a xilofonhang.
Keressünk más csengőhangot!
- Ez jobb? - Igen.
- De így sem veszem fel. - És ha én hívom?
Azt honnan tudnám?
- A countryt szereti, ugye? - Igen.
- Melyik a kedvenc dala? - Sok van.
Tammy Wynette-től a „Stand By Your Man”.
Csengőhangok.
Ez az?
Igen. Imádom.
Hallgasd csak!
Gyorsan beállítom.
Így ni! „Stand By Your Man.” Jól van, tessék!
Most hívjon fel! A kedvenceknél vagyok.
Most már tudjuk, ha mi hívjuk egymást.
Igen. Jól van.
Oké, ma mit olvassunk?
Jól van?
Nem.
Valami nyugtalanít. Talán tudsz rá magyarázatot adni.
Már egy hónapja olvasgatok cikkeket ezen a telefonon.
Mind ingyenes volt.
- És? - Nem.
Olyasmit olvasok ingyen, amiért mások jó pénzt fizetnek.
Ugye milyen klassz?
Nem. Az, hogy ingyen adják az információt,
mindennek ellentmond, amit a sikeres üzleti gyakorlatról tanultam.
A világháló olyan, mint egy törött vízvezeték,
ami víz helyett információt spriccel mindenfelé.
Nem értem. Ez valamiféle csali?
Komolyan kérdezem.
Olyan ez, mint a búcsú,
ahol ingyenes az első játék.
És ez még az első játék.
Búcsú.
És hirdetések sincsenek ezeken az oldalakon.
Pedig azok az újságok éltetői.
Hogy élik így túl?
Szerintem ez nem csali.
Inkább kapudrog.
Azt már észrevettem,
hogy a Google-keresési találataim pénzügyi jelleget öltöttek.
Tudja, mit akarok.
Mi lesz, ha elzárják a vízvezetéket? Vége az ingyenlétnek.
Egyre több lesz a hamis információ, amit igaznak fogadnak el.
Mi lesz, ha ezt majd felhasználják arra,
hogy még több ostobaságot terjesszenek?
Nemcsak az újságíróknak és politikusoknak,
hanem mindannyiunknak van félnivalónk ettől a kütyütől.
Segítek Pete-nek.
Úgy bámulta a telefont, mintha varázsgömb lenne.
Aznap néhány másodperc leforgása alatt
Mr. Harrigan megjósolta a jövőt.
Az internet jövőjét, a hírekét, az álhírekét,
a közösségi médiáét, a fizetési falakét, a spamét,
Julian Assange-ét, Edward Snowdenét, a világét.
Jó reggelt, Craig!
Jó reggelt, Ms. Hart!
TETSZIK A PULÓVERED
KÖSZI
Okostelefonod van?
Igen, ez egy iPhone.
Jól van, gazdag gyerek.
- Kíváncsi vagy az enyémre? - Persze.
Oltári menő, hatalmas…
Ja, nekem nincs is.
Megmutatod?
Oké.
Köszönöm!
Klafa!
Vigyázz!
„De itt már új történet kezdődik.
Egy ember fokozatos megújhodásának,
fokozatos újjászületésének története.
Ahogy átmegy egyik világból a másikba,
megismeri az előtte addig ismeretlen valóságot.
Ez új elbeszélés témája lehetne, de a mostani itt véget ér.”
Bocsánat! Távozz tőlem, Sátán!
Szép volt!
Néha jólesik egy komor orosz regény.
Idehoznád az asztalom középső fiókjából a csekkfüzetemet?
Köszönöm!
Megvan?
Köszönöm.
A tartály eddig nem volt itt. Jól van?
Főleg éjszaka használom.
Valamit már rég meg akartam kérdezni.
Miért költözött ide?
Harlow-ba.
Bárhol élhetne.
Egész életemben városban éltem,
ezért mindenképp vidékre akartam költözni.
Sok helyet megnéztem, de végül itt telepedtem le.
Szép környék,
de semmi különleges.
A különlegességek vonzzák az embereket.
Őket meg nem igazán szeretem.
Itt senki sem kér tőlem semmit.
Olyan helyet kerestem,
ahol nem kérnek tőlem semmit.
Mert ha kérnek,
szinte mindig teljesítem a kérésüket.
Számodra van olyan hely, ahol szívesebben élnél, mint itt?
Talán Los Angeles.
Írhatnék forgatókönyveket.
Valakinek azt is kell csinálnia.
És nem vágynál vissza?
Hogy lásd az édesapádat, vagy virágot vigyél édesanyád sírjára?
De, időnként hazalátogatnék.
Ha tényleg abba az istenverte városba mész,
és be akarsz törni az iparágba,
jobb, ha tudod, hogy az egy kemény és igazságtalan világ,
és számos ellenséged lesz.
- Legalábbis nekem sok lett. - Igen, tudom.
Ígérj meg nekem valamit, Craig!
Oké.
Ha az utadba állnak,
gyorsan rendezd le őket!
Az ellenségeidet.
- Számoljak le velük? - Gyorsan.
És szemernyi bűntudatod se legyen!
Ígérd meg nekem!
Ígérd meg!
Rendben.
Megígérem.
Jól van.
Köszönöm, Mr. Harrigan!
Részemről az öröm, Craig.
A legnagyobb öröm.
Félelmetes, mégis lenyűgöző ember volt.
Legyengült állapotában is volt hatalma.
Talán még veszélyes is lehetett.
De a barátja voltam.
Ezt ő mondta.
A fiókjában lévő érintetlen sorsjegyekből ítélve
nem sok volt neki.
KÖSZÖNÖM A SORSJEGYEKET! MEGTISZTELŐ MAGÁNAK DOLGOZNI.
KÜLDÉS
Mr. Harrigan!
KALÓZKIRÁLY
Mr. Harrigan!
Uram!
Elnézést! A fiam hív.
Craig?
Mr. Harrigan, azt hiszem… Azt hiszem, meghalt.
- Nem lélegzik. - Hol van a személyzet?
Kedd van.
Ilyenkor nincsenek itt.
Oké, figyelj ide!
Menj ki és várj ott, én hívok mentőt!
„Azok voltak a legjobb idők, azok voltak a legrosszabb idők.
A bölcsesség kora volt az, meg a bolondság kora.
KÉT VÁROS REGÉNYE
A hit korszaka,
a hitetlenség korszaka.
A Világosság ideje, a Sötétség ideje.
A remény tavasza, a kétségbeesés tele.
Előttünk volt még minden, nem volt már előttünk semmi.
Mind egyenesen a mennyországba indultunk,
vagy ellenkező irányba.”
Megyek, lefekszem.
Picsába!
HIÁNYOZNI FOGNAK A KÖZÖS DÉLUTÁNJAINK.
„Minden keserűség, indulat, harag, kiabálás és istenkáromlás
legyen távol tőletek minden gonoszsággal együtt.
De legyetek egymáshoz jóságosak,
irgalmasak, bocsássatok meg egymásnak,
ahogyan Isten is megbocsátott nektek Krisztusban.”
- Vetsz rá egy utolsó pillantást? - Még várok. Én akarok lenni az utolsó.
Csak nyugodtan! Kint megvárlak.
Új öltöny volt rajta,
és kicsinosították, hogy egészségesnek tűnjön.
Bár egészséges emberek nem fekszenek koporsóban, csukott szemmel.
Akik messziről jöttek, és tisztelték John…
Mr. Harrigant az anyám közelébe temették, akinek csak egyszer voltam a sírjánál.
Apa hetente látogatta, de én nem mentem.
Talán mert ha meglátogatnám,
tudatosulna, hogy örökre elment.
John Harrigan nehéz természetű, de becsületes ember volt.
Vajon meglepődne, hogy mennyien eljöttek?
Bocsáss meg! Te vagy Craig, ugye?
Igen, uram.
Chick Rafferty vagyok. Én kezelem… vagyis kezeltem John Harrigan pénzügyeit.
Mr. Harrigan hagyatékáról lenne szó.
Én…
Az ügyvédei hamarosan felkeresnek.
- Bajban vagyok? - Miről van szó?
Jó dologról, nyugalom!
Ez mindenre magyarázatot ad.
Két hónapja kaptam,
hogy addig őrizzem, amíg ez be nem következik.
Nos… minden jót!
Mi az?
Talán belevett a végrendeletébe.
Nyissam ki most?
„Craig, ha ezt olvasod, az azt jelenti, hogy meghaltam.
Hagytam rád…
nyolcszázezer dollárt letétben.
A kezelői apád és Charles Rafferty.
A menedzserem lesz a végrendeletem végrehajtója.
Számításaim szerint az összeg elegendő lesz négy év főiskolára…”
…és akár a posztgraduális képzésre is.
Maradnia kell annyinak, amivel elindulhatsz a választott karriered útján.
Ha tényleg forgatókönyvírással szeretnél foglalkozni,
természetesen kövesd az álmod, de én akkor sem helyeslem.
Van is egy vulgáris vicc a forgatókönyvírókról.
Nem írom le ide,
de nyugodtan keresd csak meg a telefonodon!
A kulcsszavak: forgatókönyvíró és sztárjelölt.
A filmek mulandóak, a könyvek viszont, legalábbis a jók, jószerivel örökkévalóak.
„Számos jót olvastál fel nekem, de a többi még megírásra vár.
Ennyit szerettem volna.
Az iskolai kiadások ellenére is lehet egymillió dollárod,
mire betöltöd a 26-ot, amikor átveheted a pénzedet,
és elköltheted, vagy be is fektetheted.
Utóirat: nekem is hiányozni fognak a délutánjaink.”
Mi a baj?
Mintha szellemet láttál volna.
HIÁNYOZNI FOGNAK A KÖZÖS DÉLUTÁNJAINK.
Most nem tudom felvenni a telefont.
Visszahívom, ha alkalmasabb.
Hiányzik, Mr. Harrigan. Nagyra értékelem a pénzt, amit adott,
de visszaadnám, ha azzal visszahozhatnám.
Biztos hazugságnak hangzik, pedig nem az.
Egyáltalán nem.
Ébren vagy?
- Igen. - Készítek reggelit.
KALÓZKIRÁLY
Apa!
Mr. Harrigan nem halt meg. Írt hajnali fél háromkor.
- „C-C-C.” - Ki kell ásnunk.
- Élve temettük el. - Mi?
Buldózereket kell odaküldeni és…
Állj már le! Mi történt?
- A koporsójába raktam a telefonját. - Miért?
Tudom, nem kellett volna, beteg dolog, de ezt nézd!
Biztos van rá magyarázat.
Meghekkelhették a telefonját. Klónozták.
Valaki csak tréfálkozik veled.
Akkor miért nem valami tényleg vicceset írtak?
„Segítség, bezártak!”
Ez tényleg vicces.
Mi értelme a két „a”-nak és a monogramomnak háromszor?
Muszáj megnéznünk!
Nem, és azt is elmondom, miért.
- Ülj le! - Nem.
Ülj le, Craig!
John Harrigan magányosan halt meg, ezért boncolást végeztek rajta,
amiből kiderült, hogy szívbetegség okozta a halálát.
Felboncolták?
Igen.
Nem akartam elmondani, nehogy ezen rágódj.
De talán mégis jobb így, mintha azt hinnéd, hogy élve temették el.
Dehogy! Ilyen nem fordulhat elő.
Meghalt.
Rendben?
Oké.
Mit keresel itt, fiacskám?
Köszönöm!
Jól vagy, Craig?
Igen.
Azt mondta, hagy rád valamit.
Így lett?
Igen.
- Rendkívül nagylelkű volt. - Rólam és Pete-ről is gondoskodott.
Igen, nagyon…
jó ember volt, igaz?
Tisztességes volt, de megérte jóban lenni vele.
Ezt hogy érti?
Emlékszel Dusty Bilodeau-ra?
A Fekete Medve lakókocsiparkban lakott.
Igen, rémlik. Mi van vele?
Ő volt Pete elődje, de még nyolc hónapja sem dolgozott itt,
amikor Mr. Harrigan lopáson kapta és kirúgta.
Dusty bocsánatot sem kért, csak elment. Azt hittem, ezzel vége.
De tévedtem.
Mi történt Dustyval?
Eleget mondtam.
Szeretnél valamit a házból, egy emléket róla?
Nem tudom. Talán egy orchideát.
Hogyne, kedvesem.
Vigyél csak el egyet!
ELADÓ
Edna és Pete maradhattak, hogy gondoskodjanak a házról.
Egy portlandi ingatlanügynökségnek hála páran meg is nézték.
A telefonos zűrzavar után lelassult a világ számomra.
A suli jól ment, még élveztem is.
Ms. Hart biológiát tanított. Ő volt a suli legjobb tanára.
Ki tudja, honnan…
Craig?
A tengeri élővilág biztosítja az oxigénünk 70%-át.
Úgy van.
Tökéletes.
Kenny Yankovichot kicsapták, mert füvet árult a suli területén.
Azt hitte, én köptem be, pedig nem.
De nem szomorkodtam, hogy nem kell látnom minden nap.
A Gates Falls Giminek is voltak hagyományai.
Az első félév végén rendezték a téli bált,
amire a lányok hívták meg a fiúkat.
Volt egy olyan érzésem, hogy Margie engem akar elhívni, pedig nekem nem ő tetszett.
Reméltem, hogy más is meghív.
REGINA: ELJÖSSZ VELEM A BÁLBA?
OKÉ
- Kimegyek a mosdóba. - Kikísérlek.
Még két dalt hallhattok tőlünk!
Megvárlak.
Most véged van!
Mit csinálsz?
- Eressz el! - Megöllek!
- Tudom, hogy te köptél be! - Nem is!
Miért kellett ezt tenned?
Most szét kell rúgnom a segged!
Nem akartalak bántani, de…
Ha bárkinek szólsz erről, kinyírlak!
Craig!
Jól van.
Regina, mondd meg Mr. Taylornak, hogy azonnal megyek!
És hívja fel Craig apját!
Ezt muszáj jelentenem. Yankovich volt az?
Nem Kenny volt,
ami jó dolog.
Mert akkor tuti letartóztatnák,
mivel már kicsapták.
Tárgyalás lenne, nekem is ott kéne lennem, és akkor mindenki megtudná.
És mi lesz, ha legközelebb mást is megver?
Tartsd rajta!
Csak boldogulni akarok.
Szerintem menni fog, Craig.
Oké, lássuk az ajkadat!
Gyere csak!
Nem…
Bocs!
Nem idevalósi, ugye?
Bostoni vagyok.
Vagyis lowelli, de Bostonban jártam főiskolára.
Hova?
Az Emersonra.
Mi az?
Semmi, csak jó illata van.
- A szappan csodája. - Értem.
Booth Bay szappan. Gates Fallsban kapható.
Nagyon jó, vehetnél az…
Bárkinek vehetsz.
Köszönöm!
Hogy rendbe szedett, hogy beszélgetett velem…
hogy már-már elviselhetővé teszi a gimit.
Az adósa vagyok.
Nem tartozol nekem semmivel.
De igen.
Tényleg.
Ki volt az, Craig?
Muszáj ezt, apa?
Kutya bajom.
Hát…
Valakivel beszélned kell erről, Craig.
Mr. Harrigan, én vagyok az, Craig.
Tudom, hogy ezt úgysem hallgatja meg, de történt valami ma este,
és szerettem volna…
Beszélnem kellett valakivel.
Csúnyán megvert
egy Kenny Yankovich nevű nagydarab, idióta melák.
De teljesítettem az ígéretemet.
Mert…
lerendeztem.
Legalábbis megpróbáltam.
Szép kis ütés volt.
Elég ahhoz, hogy újra megkeressen, attól tartok.
Őszintén félek, hogy soha nem lesz vége ennek.
Bár itt lenne, hogy tanácsot adjon!
U-BOOT: YANKO MEGHALT
Tudom, ez egyértelmű,
de számomra akkor lett világos,
hogy egy seggfejnek is van családja, akik hiányolják,
és megsiratják.
Azt hittem, a gyász csak az én kiváltságom.
Kenneth James Yankovich gyászjelentése
csak kedden jelent meg a Gates Falls Tribune-ben.
Annyi állt benne:
„Hirtelen hunyt el egy tragikus baleset következtében.”
Viszlát, Ms. Hart!
Craig!
Várj egy kicsit!
Mennem kell órára.
Írok igazolást.
Hol jársz ma?
Itt.
Nem igazán.
Kennyről van szó?
Craig…
Ha azt hiszed, hogy közöd van a halálához,
láttam az aktáját.
Sajnos nagyon komoly problémákkal küzdött.
Otthon és az iskolában is.
Pszichés problémái voltak.
Bármi is történt,
hozzád semmi köze.
Menj csak! Még odaérsz az órára.
Craig!
Nem örülök, hogy egy gyerek meghalt.
De örülök, hogy nem te voltál.
Ms. Hart, hisz maga a szellemekben?
Bár…
gondolom, nem, hisz tudós.
Nem tudós vagyok, hanem tanár.
Igen, de tudja, hogy értem.
Nem szeretek ilyesmire gondolni.
Sosem mennék el szeánszra, nem nyúlnék ouija táblához,
nem próbálnék holtakat megidézni.
Hogyhogy?
A nagymamám azt mondta,
csak akkor szólítsuk meg a szellemeket, ha választ várunk,
mert nem mindegyikük jólelkű.
Menj, Craig! Órád lesz.
FEKETE MEDVE LAKÓKOCSIPARK
Nincsenek itthon.
Itt laknak Bilodeau-ék?
Elvileg igen.
Nem tudja, mikor jönnek vissza?
Egyhamar biztos nem.
Dusty Bilodeau-t keresem.
- Itt találtak rá. - Itt találtak rá?
Valami gazdag seggfejnek dolgozott,
de kirúgták. Segélyen élt.
Egy évig keresett munkát,
aztán a garázsba hajtott a teherautójával,
leengedte az ajtót, és beindította a kocsit.
VÖRÖS ÖRDÖG
B+ H
Azelőtt festette azt fel, hogy bement.
Nem tudjuk, mit jelent.
Ha egy telefon lemerül, nem tud csörögni és üzenetet fogadni.
Nem lehet vele visszaírni sem.
De mégis így történt.
Visszaírt.
Tudnom kell valamit, Mr. Harrigan.
Tudnom kell, van-e bármi köze Kenny Yankovich halálához.
Tudom, azt mondtam, félek, de azt nem akartam, hogy meghaljon.
Ez agyrém.
Ha tényleg van bármi köze hozzá, akkor…
kopogjon a falamon!
Háromszor!
Craig!
Ha elmondok valamit, kettőnk közt marad?
Mármint ez egyfajta szabály, nem igaz?
Édesapádnak igaza van.
Megbuherálták a telefonodat. Valaki szórakozik veled.
A tanárodnak is igaza van.
Ingersoll atya jó barátom. A Gates Falls-i Szent Annából.
Ott keresztelték meg Kennyt.
Mesélt nekem a baleset részleteiről.
Kenny éjjel ki akart osonni a második emeleti hálószobájából.
Sokat ivott.
Megcsúszhatott a tetőn, és leesett.
Tragikus baleset, semmi több.
Kitörte a nyakát.
Talán ideje volna átértékelned a telefonoddal való kapcsolatodat.
Emlékszel a Máté evangéliuma 5:30-ra?
„Ha pedig jobb kezed visz bűnre, vágd le, és dobd el magadtól,
mert jobb neked, ha egy vész el tagjaid közül,
mintha egész tested vettetik a gyehennára.”
- Szia! Segíthetek? - Megszabadulnék ettől.
Oké.
Ezt imádni fogod.
Csak azért váltok, mert furcsa üzeneteket kaptam.
- Ismerted, aki küldte? - Igen, de már nem elérhető.
Az első iPhone-oknál előfordulnak furcsa hibák.
Szerintem beragadtak az üzenetek,
és csak később kaptad meg őket.
Afféle szellem a gépezetben.
De nem jólelkű.
- Semmi. - A számod megmaradt.
Átmentettem a névjegyeket a régi telefonból az újba.
- Mindet? - Igen.
- Ami nem kell, azt törölheted. - Oké.
A régi telefonodat pedig eladományozhatod.
Lepucoljuk, és olyasvalakinek adjuk,
akinek új mobil kéne, de nem futja rá.
Rendben.
Vagyis inkább majd én eladományozom.
- A húgomnak úgyis kell. - Oké.
KALÓZKIRÁLY HÍVÁSA
SIKERTELEN HÍVÁS
Hála istennek!
Elrejthetsz dolgokat,
de attól még ugyanúgy megmaradnak.
Követnek, a füledbe suttognak, gondoskodnak róla, hogy emlékezz rájuk,
hogy továbbra is kételkedj.
Vajon hova költözhettek Yankovichék?
Vajon még gyászolnak?
Vajon a ház hallatott hangokat, hiába nem hallotta senki?
Hallatszódtak kiáltások, visszhangok?
Vajon hiányzom Mr. Harrigannek?
Nem tudtam, kivé válok,
és hogy amit tettem, mennyire fog később meghatározni.
Felvettek.
Nem tudtam, megtudja-e bárki.
Remélem, nem.
- Autóklubkártya? - Megvan.
Az új postacím a konyhaasztalon van?
Igen.
Nyiss számlát a könyvesboltban!
Minél hamarabb, ha kifogyna a készletük.
Rendben.
Télikabátok?
Még a tél beállta előtt hazajövök, apa.
Megleszel?
Persze.
Nagyon örülök neked.
Kösz, apa!
Szeretlek.
Én is téged, öcskös.
Jól van.
- Hívj, ha bármi kéne! - Oké.
Azt mondják, sosem hagyod el az otthonod. Magaddal viszed, bárhová is mész.
Reméltem, hogy ez nem teljesen igaz,
mert voltak dolgok, amiket nem szívesen vittem volna magammal Bostonba,
ami kétórányira, és jó sok kilométerre volt Harlow-tól.
Ösztöndíjjal kerültem be az Emersonra, ahol remek az újságíróképzés.
- Ez az! - Hali!
Te vagy Craig?
Az elsőéves szobatársam Julian Summers volt LA-ből.
Drámaszakos volt, filmsztár akart lenni.
…aminél fontosabbat nem is tehetnek.
Keményen tanultam.
Ennyivel tartoztam apának.
És persze Mr. Harrigannek.
Craig! Megnéznéd ezt?
A főcím alatt legyen a kép?
Minél feljebb kerül, annál jobb.
- Igazad lehet. Kösz! - Nincs mit.
- Mi ez a kornyika? - Egy barátom mutatta.
Ja, persze. Kapcsolj át másra!
- Szia, apa! - Szevasz, öcskös!
- Mi újság? - Nagyon rossz hírem van.
A főcím így szólt: „Népszerű tanár halt meg Vermontban.”
Az alcím pedig: „Victoria Corrales Hart,
a Gates Falls Gimnázium biológiatanára
vasárnap autóbalesetben vesztette életét.”
Miután eljöttem, Ms. Hartot eljegyezték.
Aznap is a vőlegényével volt.
Chesterbe utaztak egy hosszú hétvégére,
hogy magukba szívjanak egy kis őszt egy faházban.
Hazafelé tartva már majdnem New Hampshire-be értek,
amikor a massachusettsi Deane Whitmore jött velük szembe.
Hol van a vőlegénye?
A kórházban. Még jó darabig ott lesz.
A vétkes ittas paraszt egy karcolás nélkül megúszta.
Négyszer tartóztatták le ittas vezetésért. Jogsija se volt.
Remélem, nem ússza meg.
Nem fogja.
A négyéves börtönbüntetést felfüggesztjük,
ha a vádlott beleegyezik egy hat hónapos elvonókúrába.
Mégis megúszta.
Rehabilitációs központba küldték, ami inkább volt klubház, mint börtön.
KALÓZKIRÁLY HÍVÁSA
Mr. Harrigan!
Van egy Deane Whitmore nevű fickó, aki megölte az egyik gimnáziumi tanáromat.
Részegen Ms. Hart és a vőlegénye kocsijának ütközött.
Ms. Hart jó ember volt.
Segített, amikor szükségem volt rá,
és a fickó simán megúszta.
Holtan akarom látni.
Amint letettem a telefont, megbántam a hívást.
Bűntudatom volt.
Mert bűnös voltam.
Győzködtem magam, hogy őrült gondolat volt.
Lehetetlen.
Úgysem történik semmi Deane-nel.
És jobb, ha elfelejtem.
HOLTAN TALÁLTÁK A HELYI FÉRFIT
NYOMOZÁST INDÍTOTTAK
Jó napot!
- Mit akarsz? - Egy bostoni újságnak dolgozom.
Információra lenne szükségem valakiről, akit itt kezeltek.
A portán érdeklődj!
Deane Whitmore.
Igen?
Tudni szeretném, hogy halt meg. Száz dollárt ajánlok az információért.
A TERÜLETEN BÁMÉSZKODNI TILOS
Kétszáz.
- Öngyilkos lett. - Hogy?
A zuhanyzóban.
De hogyan?
Biztos hallani akarod?
Igen.
Mindegyik vendégnek saját szobája és zuhanyzója van.
Tiszta luxus.
- Jobb, mint ahol én élek. - Hogy?
Megfojtotta magát.
Reggeli előtt
jól meghúzta a samponos üveget,
aztán fogott egy puccos szappant, kettétörte, a felét a földre dobta,
a másikat pedig lenyomta a torkán.
Puccos szappant?
Valami „b” betűs.
- Booth Bay? - Igen. Honnan tudtad?
Írt búcsúlevelet?
Fogjuk rá! Egy sor volt az egész.
Mégpedig?
Egész megható volt. Valamiféle ima.
Úgy szólt: „Adj ki magadból minden…”
„…szeretetet.” Ez nem ima.
Nem?
Hanem dalszöveg.
Amikor elbuksz, még ha számítottál is rá,
még ha szeretted is volna, hogy megtörtjén, akkor is sokkol.
Nincs mélypont.
Nincs vége.
Csak elbuksz.
„Borzalom!”
A halála után benéztem a szekrényébe.
A titkos szekrénybe.
Nem volt ott semmi szörnyűséges. Csak emlékek.
A titkaink egyformák.
Ezért velem olvastatott fel.
Kiskorában halt meg az anyja.
Pont mint nekem.
Jól ismerte a magányt.
Hogy milyen érzés.
Pont mint én.
Ezért próbált kapcsolatban maradni.
Időbe telt ugyan, de rájöttem, Mr. Harrigan,
hogy mit akart üzenni nekem.
C-C-C.
F-E…
„Craig, fejezd be!” akarna lenni,
ugye?
Azért fejezzem be,
mert fájdalmat okozok?
Ha tényleg fájdalmat okozok magának, akkor sajnálom.
Nagyon sajnálom.
Vagy azért fejezzem be, mert saját magamnak okozok fájdalmat?
Vagy csak vigyáz rám, mert fontos vagyok magának?
Ha erről van szó…
akkor köszönöm.
Köszönöm!
Most már pihenhet, Mr. Harrigan.
JOANNA POOLE LÁNY, FELESÉG, ANYA
Sajnálom, anya.
Úgy sajnálom.
A 21. században a telefonjaink kötnek minket a világhoz.
Mint egy rossz házasság.
Számos dolog vált bizonytalanná számomra.
Például a valóság.
De egy dolgot eltökéltem.
Mégpedig sziklaszilárdan.
Amikor meghalok,
amikor eljön az én időm…
üres zsebbel temessenek el.
STEPHEN KING NOVELLÁJA ALAPJÁN
A feliratot fordította: Fekete Márk