Downloaded from YTS.MX
NETFLIX PRESENTERER
Official YIFY movies site: YTS.MX
"Når gudene vil straffe oss, besvarer de våre bønner."
Oscar Wilde skrev det.
Vi leste ikke den boka.
Kanskje vi burde det.
Harlow i Maine er ikke en by, men en landsby. Det er den fortsatt,
selv om jeg har flyttet.
Det er en barne- og ungdomsskolen med seks rom.
Det er Howies marked,
hvor de selger dagligvarer og Red Devil-skrapelodd.
Gates Falls er nabobyen og større.
Der er min fars favorittrestaurant, Mondello's.
Og vi dro dit når han vant månedens selger,
som skjedde ofte, men ikke nå for tiden,
siden mamma døde.
Harlow har også Castle Lake og the Ledges,
der furunålene viker for bar stein, som er New Englands ultimate sannhet.
Men før jeg snakker om det store lotteriet,
kaoset med Kenny Yankovich og alle som dør,
bør jeg fortelle hvorfor jeg jobbet for Mr. Harrigan.
Det var pga. kirken.
Andre Samuelsbok, kapittel 1, vers 19 og 20.
"Din pryd, Israel, ligger ihjelslått på dine hauger.
At heltene skulde falle!
Forkynn det ikke i Gat, meld det ikke på gatene i Askalon,
at ikke filistrenes døtre skal glede sig, de uomskårnes døtre juble!"
Takk, Craig.
Ganske bra.
Jeg er så glad dere er her i morges…
Siden den dagen har jeg lurt på hva om…
…og hvorfor meg.
Hvorfor valgte han meg?
John Harrigan var den rikeste i Maine. En milliardær.
Kan jeg snakke med sønnen din?
Øynene hans sviktet, og han ville få noen til å lese bøker for ham.
Det var andre barn, eldre barn, bedre lesere.
Var det fordi han visste fem dollar i timen fristet
for en gutt som ville ut av et ensomt hus?
Eller noe annet,
noe jeg måtte oppdage?
Hei, jeg heter…
Jeg vet hvem du er.
Helt inn og til høyre.
"…for lidenskapen alene er våken.
Og når lidenskapen er død eller fraværende,
er dirringen av skjønnhet uforståelig…"
LADY CHATTERLEYS ELSKER
"…til og med avskyelig.
Varm, levende skjønnhet ved kontakt, så mye dypere enn visdommens skjønnhet."
"Hva er tross alt penger?
Bestefar, hva kan det gjøre?
Mr. Dombey trakk stolen tilbake dit den hadde stått
og klappet ham på hodet.
'Det vil du forstå, min mann', sa han."
DOMBEY OG SØNN
"Penger, Paul, kan gjøre hva som helst."
Jeg savnet henne, men faren min savnet henne enda mer.
Uten henne, virket han trist og hul.
Jeg hadde en rar barnegreie. Som om min mors død var min feil.
At jeg var ansvarlig for den.
At jeg kontrollerte den.
Hvis jeg kontrollerte den, kunne jeg ha stoppet den.
-Hva gjør du? -Det er ingenting, beklager.
Det angår ikke deg.
Har du et spørsmål?
Hvis du gjør det, svarer jeg.
Hva er det i skapet?
Hemmeligheter.
Fryktelige hemmeligheter.
"Levde han livet igjen av full lyst, fristelse…"
MØRKETS HJERTE
"…og overga seg i øyeblikket av total anerkjennelse?
Han gråt hviskende mot et bilde, en visjon.
Han ropte ut to ganger. Et rop som ikke var mer enn et pust.
Skrekken. Skrekken."
"Skrekken.
Skrekken."
Forstår du hva du nettopp leste?
Forstår du hva Conrad sier?
Jeg tror det.
Det er lønningsdag, Craig.
Takk.
Leser du når jeg ikke er her?
Ja, jeg leser dette.
Er de ikke kjedelige?
"Kjedelige"? Jeg synes økonomi er spennende.
Husker du Dombey og Sønn?
Andre bok vi leste. Jeg leste.
Dombey prøvde å hjelpe sønnen sin å forstå at den sanne verdien av penger
ikke måles i sum.
Den sanne verdien av penger
måles i makt.
Men gutten, Paul, spurte:
"Hvorfor reddet ikke penger moren min?" eller noe.
Og han spurte faren om penger var onde.
De kan være onde hvis de brukes riktig.
OND OG SELVOPPTATT
John Harrigan var ikke godt likt.
Han hadde aldri vært gift, fikk aldri barn
og hadde ingen kontakt med familien.
Kanskje det var derfor han virket ensom.
ENDA ET SELVMORD
Kanskje han beskyldte andre for ensomheten.
ALT HARRIGAN RØRER, DØR
Det var en følelse jeg forsto.
HILSEN MR. HARRIGAN
Moren din trodde at å spille lotto var gambling.
Om hun visste du fikk jobbe med Harrigan og fikk skrapelodd,
ville hun snudd seg i graven.
Greit. Kom igjen.
-Hvor skal du? -Bruke lykkemynten.
Det var den første.
Men fra den dagen fikk jeg fire håndskrevne brev i året.
Valentinsdag, bursdagen min i september, Thanksgiving og jul.
Ingenting.
Han er gjerrig. Betaler deg lav lønn. Gir deg en dårlig bonus.
Et Red Devil-lodd til én dollar?
Så det du sa tidligere om mamma, hva betyr det egentlig?
Hva?
Snu seg i graven.
Det er bare et gammelt ordtak.
Det betyr at når en person er gravd ned,
bør de ikke bekymre seg over ting som skjer over bakken.
Ok.
"'Greit, unger.' sa Rocky i mikrofonen.
En liten løpetur før resten av timen. 'Gå', sa han til orkesteret
og klappet hendene sammen, trampet på plattformen og holdt takten.
På et øyeblikk klappet og trampet kundene også."
DE SKYTER JO HESTER, IKKE SANT?
"Vi valset rundt på gulvet og fulgte med på tiden
da Kid Kamm fra par nummer 18 plutselig
begynte å slå partneren på kinnet.
Han holdt henne oppe med venstre hånd
og slo henne frem og tilbake med høyre hånd.
Men hun svarte ikke. Hun var død.
Hun gurglet et par ganger og gled ned på gulvet."
"Dommeren blåste i fløyta, og alle kundene hoppet opp, spente.
Kunder på en maratondans må ikke være klare…"
Det holder.
Første gang vi leste denne, forsto jeg ikke tittelen.
Hva betyr den for deg nå?
At hvis hester i smerte kan få nådeskudd, hvorfor kan ikke mennesker få samme gave?
Dødens gave.
Å aldri føle smerte eller angst
eller bekymring.
Jeg hadde lest for ham tre ganger i uka i fem år, og vært borte én gang,
da jeg hadde influensa.
Jeg fikk dårlig samvittighet fordi jeg trodde
at vår tid sammen var ukens høydepunkt for ham
og ga ham noe å se frem til, noe å leve for.
Alle Harlow-barna drar til Gates Falls på videregående,
siden Harlow ikke har en.
Billy Ueberroths storebror Mike, eller U-båten som alle kalte ham,
hadde vært der, kommet ut igjen,
og gikk med på å lære oss opp hvis vi betale.
VELKOMMEN TILBAKE!
Kult.
Gutter og jenter, på tide å vise dere hvor likene er begravd.
Og stopp.
Se på meg og hør på meg. Det er farer i vente.
Til venstre…
Ikke stirr. Ikke gå dit
med mindre dere vil ha blåveis, lungekreft eller tatovering.
Det er forbudt med mobbing på Gates Falls,
men det betyr ikke at det ikke skjer.
Gjør dere klare. Få et kaldt og slemt blikk.
Ikke godta noe dritt, ellers blir årene her som et fengsel.
Hold dere under radaren.
Takk, U-båten.
Og det gjelder også deg, Margie.
De eldre jentene er slemme som slanger.
De slår ikke til med en gang, men liker å skvise livet ut av deg i løpet av året.
Ikke tenk på det engang.
Siste stopp på omvisningen.
-Kafeteriaen. Her er de populære. -Alle har smarttelefoner.
Motorola Razer. Samsung-bordet i hjørnet.
Og det er Apple-bordet.
-iPhone kom ut nylig. Hvor fikk de dem? -Fordi de er populære.
Vi trenger telefoner.
Når du vokser opp i en liten by og plutselig utsettes for en ny verden,
utvides universet ditt.
Du ser merkelige og forskjellige ansikter.
Noen er vennlige,
andre tiltrekkes av deg på en mørk måte og misliker deg uten grunn.
Hei! Hvordan går det? Jeg så deg tidligere, Kortebuss.
Ta den.
Se inni.
Skopuss?
Du skal pusse skoene mine på driter'n.
-Jeg må til timen. -Du skal pusse sko.
-Nei. -En feil du ikke bør gjøre.
Puss dem, ellers må du spise skopussen.
Gutter.
Er det et problem her?
Nei. Alt er bra.
Hva er det i posen? Det er vel ikke mobbe-saker?
Nei.
-Jeg må til timen. -Vent.
-Hva heter du? -Craig.
Hva er det i posen?
Det er et halvt smørbrød.
Han spurte om jeg ville ha det.
Ok.
Dette vil du angre på.
Jeg reddet deg. Du burde si takk.
Faen ta takk.
-Hva har jeg gjort deg? -Du avviste meg.
Du skulle bare pusset.
Du skulle pusset.
Hei, der er han.
Første skoledag. Hvordan var det?
Fint.
Bare fint?
Det var flott.
Har du alt du trenger?
Ja.
-Hva med lærerne? Liker du dem? -Bra, pappa. Alt er bra. Ok?
Ok.
Hvis du trenger noe, bare…
Greit.
-Pappa? -Ja.
Kan jeg få en mobil?
Hva skal du med en mobil?
Om jeg trenger hjelp eller må ringe nødnummeret.
Byen er så liten at du kan rope, så kommer de.
Ok.
"Jurgis ville finne ut dette om han ble lenge nok.
Mennene måtte gjøre alle de skitne jobbene,
så man kunne ikke lure dem.
Og de fanget stedets ånd og gjorde som resten.
Jurgis hadde kommet dit og trodd han skulle gjøre nytte for seg,
bli en dyktig mann, men han ville snart finne ut av feilen…"
JUNGELEN
"…for ingen steg av godt arbeid i Packingtown."
Nok!
Jeg hadde glemt hvor mye jeg foraktet det sosialistiske tøvet.
Så tror du at Sinclair tok feil, og at du kan stige
ved å gjøre godt arbeid og følge reglene?
Craig.
Ikke misforstå.
Jeg beundrer hardt arbeid. Jeg elsker smart arbeid.
Man må konkurrere hardt for å overleve.
For å være først, må du være modig.
Du må være nådeløs.
Ikke be om det du trenger.
Be om… Nei! Ikke be.
Krev det du vil ha.
-Mr. Harrigan. -Ja?
Har noen noen gang prøvd å mobbe deg
eller utnytte deg? På jobb, mener jeg.
Hver eneste dag.
Og hvordan taklet du det?
Nådeløst.
Se på det.
Jøss!
Det er…
Jeg bruker den neste gang vi drar til Mondello's.
Du fikk også et par.
Åpne den lille først. Spar min til sist.
-Mr. Harrigan. -Jeg lurer på hva det kan være.
Overraskelse.
-Jeg kommer snart. -Ja.
Jeg vant!
-Virkelig? Hvor mye? -Du vil ikke tro det.
En million.
Tre tusen dollar!
Du vant.
Det blir en vanskelig gave å slå.
Kanskje du burde ha åpnet min først.
-Ja. -Pappa.
Hei.
Vær så god, sønn.
Jenta i butikken hjalp meg. Den er ladet og klar.
Hvem skal du ringe?
Hallo?
God jul, Mr. Harrigan.
-Craig? -Det er Craig.
Hvor er du? Det høres ut som du er på den andre siden av månen.
-Jeg er faktisk på mobilen. -Å nei. De er fylt med stråling.
-Hvordan kan jeg hjelpe? -Jeg ville bare si at jeg vant på loddet.
-Jeg vant 3000 dollar. -Så bra.
Endelig gjorde det nytte for seg.
Takk. Det var hyggelig av deg å gi meg det.
Det var ingenting.
Jeg deler dem ut til venner.
Var det alt, Craig?
Ja, jeg antar det.
God jul.
Greit. God…
Det suger å komme tilbake etter jul.
-Har du det travelt, Craig? -Hvor skal du?
Hva?
-Du kødder! -Nei.
Nei.
Margie, Billy og U-båten fikk telefoner like etterpå,
jeg var den eneste med iPhone, Billy og U-båten måtte dele en Razer.
Takk.
Det er noe jeg ville snakke med deg om.
Vi har hatt denne ordningen lenge.
Og det slår meg at du er en helt annen person nå
enn du var da vi startet.
Spørsmålet mitt er hvorfor du fortsetter å komme hit?
-Skal jeg slutte? -Nei.
Så hva er det?
Det finnes nok idrettsklubber og jenter du kan bruke tiden din på.
Og likevel er du her tre dager i uka.
Hvorfor det?
-Er det en pliktfølelse? -Ikke i det hele tatt.
Så hvorfor?
Jeg nyter tiden vår sammen.
Hvorfor det?
Jeg kommer hit fordi jeg…
Jeg liker lukten av bøkene dine.
Jeg elsker samtalene våre. Jeg kommer hit fordi når jeg leser høyt,
gir det meg en følelse av makt jeg ikke har utenfor dette rommet.
Jeg kommer hit fordi jeg vil.
Vi ses på torsdag.
-Jeg vet hva jeg vil gjøre med pengene. -De pengene går inn i college-fondet.
Du sa at det meste gikk til college-fondet.
Hvor ofte kjøper jeg ting?
Nesten aldri.
Jeg vet hva jeg vil gjøre med resten.
-God dag, Pete. -God dag.
-Hei, Edna. -Hallo, gutt.
Takk.
Der er du.
-Mr. Harrigan, jeg tok med noe til deg. -Jeg trenger ingenting.
Takk.
Jeg setter pris på tanken.
Men nei.
-Gi den til faren din. -Han sa du ville si det.
En vis mann.
Henry David Thoreau sa:
"Vi eier ikke ting. Ting eier oss."
Jeg har ikke TV, for da ville jeg sett på den hele tiden.
Jeg har radio i bilen, men jeg har ikke radio i huset,
selv om jeg liker litt country og western fra tid til annen.
Hvis jeg hadde det, ville jeg kastet bort mer tid.
-La meg bare… -Nei.
Jeg begynner å ønske at du ikke vant på skrapeloddet.
-Ser du disse? -Ja.
Disse kalles ikoner.
Denne er til aksjemarkedet.
Jeg har et abonnement på Wall Street Journal.
Men Wall Street Journal kan ikke gjøre dette.
-Er de tallene i sanntid? -Ja.
Det kan være et minutt eller to bak.
Det var som pokker.
Det er som å ha din egen aksje-ticker,
som magnatene pleide å ha i herskapshusene sine.
Ja. Hvis du vil lese Journal eller Forbes eller noe sånt, kan du det.
"Barton Instruments kunngjør nedleggelser."
Det står ikke her.
Fordi det er gårsdagens.
Du får det en dag for sent. Alle gjør det. Men dette er dagens.
Jeg har vært arrogant, Craig.
Jeg skal beholde denne.
-En stund, i alle fall. -Så fint.
Kan du gi meg telefonen fra pulten?
Du kan bruke denne til å ringe.
-Ja? -Ja.
Det er det den er til.
Ring nummeret du vil. Ta på den med fingrene.
-Og du har fire barer. -"Barer"?
På grunn av det nye mobiltårnet. Glem det.
-Er det bedre? -Ja, det er bra.
Chick.
Det er John Harrigan.
Jeg har en mobil nå.
Jeg vil justere porteføljen min.
Ja.
Likte han den?
Nei.
Jeg advarte deg.
Han elsket den.
Og jeg kan sette en alarm…
Hvert besøk, før jeg leste, lærte jeg ham å bruke telefonen.
Jeg introduserte ham for Internett, for Yahoo! Og Google.
Jeg lærte ham å skrive melding, telefonsvarer…
Jeg svarer ikke på telefonen nå. Jeg ringer tilbake om det virker passende.
Greit?
Jeg svarer ikke på telefonen nå. Jeg ringer tilbake om det virker passende.
-Jeg vet ikke om du vil ringe tilbake. -Perfekt.
…og gjorde mobilen personlig.
-Vi finner på et handle. -Skal vi handle?
Nei. Det er et kallenavn.
Så når du ringer eller tekster, kommer det opp hos meg.
Skal jeg gi meg selv et kallenavn?
Det kan være noe andre kaller deg. Her.
Aviser pleide å kalle meg dette. Det var ikke ment som et kompliment.
Piratkongen. Kult. Har noen ringt deg ennå?
Nei. Telefonsalg og feil nummer.
Jeg tålte ikke lyden av den xylofonen.
Vi gir deg en ny ringetone.
-Bedre? -Ja, bedre.
-Jeg svarer ikke. -Selv om det er meg?
Hvordan vet jeg det?
-Du liker country og western? -Det gjør jeg.
-Hva er favorittsangen din? -Det er så mange.
Tammy Wynette. "Stand By Your Man."
Ringetoner.
Denne?
Ja. Den er nydelig.
Hør på den.
Jeg klarer dette.
Sånn. "Stand By Your Man." Vær så god.
Ok. Ring meg nå. Jeg er i favorittene dine.
Ja. Nå vet vi når den andre ringer.
Ja. Bra.
Hva skal vi lese i dag?
Går det bra?
Nei.
Nei. Det er noe som plager meg. Kanskje du kan forklare det.
Jeg har lest artikler på denne telefonen i en måned nå.
Og alle har vært gratis.
-Ja? -Nei.
Jeg leser noe gratis som folk betaler for.
-Det er flott, ikke sant? -Nei!
Å gi bort informasjon
går imot alt jeg kan om vellykkede forretningsmetoder.
World Wide Web er som en ødelagt vannledning,
men i stedet for vann, spytter den ut informasjon.
Jeg forstår ikke. Prøver de å friste meg?
Jeg spør, Craig.
Litt som på Fryeburg-messen,
der det første spillet vanligvis er gratis.
Og vi er fortsatt på første spill.
Fryeburg-messen.
Og det er ingen reklame på disse sidene.
Annonser er livsnerven for aviser.
Hvordan overlever de?
Jeg tror ikke de prøver å friste. Jeg tror det er et inngangsstoff.
Jeg har lagt merke til at svarene mine på Google er om finansiell informasjon.
Den vet hva jeg vil ha.
Hva skjer når de stenger vannledningen? Ikke mer gratis.
Og falsk informasjon blir vanlig og akseptert som sant.
Hva skjer når de begynner å bruke denne
til å spre mer tull enn det som finnes alt?
Aviser, journalister, politikere…
Alle må være veldig redde for denne.
Jeg skal hjelpe Pete.
Han stirret på mobilen som om den var en Magic 8 Ball.
Og den dagen, på få sekunder, forutså Mr. Harrigan fremtiden.
Fremtiden for Internett, fremtiden for nyheter, falske nyheter,
sosiale medier, betalingsmurer og søppelpost,
Julian Assange, Edward Snowden og verden.
God morgen, Craig.
God morgen, Ms. Hart.
JEG LIKER GENSEREN DIN
TAKK
Er det en smarttelefon?
Ja, det er en iPhone.
Ok, jeg ser deg, rike gutt.
-Vil du se min? -Ja.
Den er kul. Den har en stor…
Det stemmer. Jeg har ikke en.
Får jeg se din?
Ok.
Takk.
Jøss.
Kult.
Pass deg.
"Det er begynnelsen på en ny historie.
Historien om gradvis fornyelse av en mann."
FORBRYTELSE OG STRAFF
"Historien om hans gradvise regenerering, hans overgang fra en verden til en annen,
om hans innvielse til et nytt ukjent liv.
Det kan være gjenstand for en ny historie, men vår nåværende historie er over."
Beklager.
Få deg bak meg, Satan.
Godt jobbet. Jeg liker en dyster russisk roman.
Kan du gå i den midterste skuffen og hente sjekkheftet mitt?
Takk.
Fant du det?
Takk.
Det er nytt. Tanken. Er alt i orden?
Jeg bruker den om natten.
Det er noe jeg ville spørre om.
Hvorfor flyttet du hit? Til Harlow?
Du kan bo overalt.
For en som har bodd i byen hele livet, ville jeg bo på landet.
Jeg så mange steder og slo meg til slutt ned her.
Det er utsikter, men ingen er spektakulære.
Spektakulær utsikt tiltrekker folk.
Og jeg liker ikke folk.
Ingen ber meg om ting.
Jeg ville ha et sted…
…hvor ingen ba meg om ting.
Fordi når de gjør det,
svarer jeg nesten alltid.
Hva med deg? Hvor kunne du tenke deg å bo?
Kanskje Los Angeles.
Kanskje jeg kan skrive en film.
Noen må vel gjøre det.
Og vil du lengte hjem, til å se din far eller sette blomster på din mors grav?
Ja. Jeg kommer tilbake iblant.
Hvis du drar til det gudsforlatte stedet og begynner i den bransjen,
vit at det er vanskelig og urettferdig, og du vil få fiender.
Det gjorde jeg.
Jeg vet det.
Craig, du må love meg noe.
Ok.
Når du krysser deres vei,
gjør opp med hastverk.
Disse fiendene.
Gjøre opp.
Med hastverk.
Og ikke føl skyldfølelse for å ha gjort det.
Lov meg det.
Lov meg det!
Ok.
Jeg lover.
Greit.
Takk, Mr. Harrigan.
Bare hyggelig, Craig.
Alt sammen.
Jeg syntes han var både skremmende og spennende.
Selv i sin svekkede tilstand hadde han makt.
Han kan ha vært farlig.
Men jeg var vennen hans.
Han sa det.
Og basert på de urørte skrapeloddene i skuffen,
tror jeg ikke han hadde mange.
TAKK FOR KORTENE OG LODDENE. DET ER EN ÆRE Å JOBBE FOR DEG.
Mr. Harrigan?
PIRATKONGEN
Mr. Harrigan?
Sir?
Unnskyld meg. Det er sønnen min.
Craig?
Det er Mr. Harrigan. Jeg tror han er død.
-Han puster ikke. -Hvor er hushjelpen?
Det er tirsdag.
De er ikke her.
Ok, hør på meg.
Bare vent der. Vent utenfor, så ringer jeg ambulanse.
"Det var den beste tiden.
Det var den verste tiden.
Det var visdommens tidsalder, og det var dumhetens tidsalder."
TO BYER
"Det var troens epoke.
Det var vantroens epoke.
Det var lysets sesong. Det var mørkets sesong.
Det var håpets vår, og det var fortvilelsens vinter.
Vi hadde alt foran oss, og vi hadde ingenting før oss.
Vi skulle alle direkte til himmelen.
Vi var alle på vei motsatt vei."
Jeg skal legge meg.
Faen.
JEG VIL SAVNE ETTERMIDDAGENE VÅRE SAMMEN
"La all bitterhet og vrede og sinne og klamring og ondskap
bli fjernet fra deg med all ondskap.
Og vær snille mot hverandre, ømhjertet, tilgi hverandre,
slik Gud, for Kristi skyld, har tilgitt dere."
Vil du ta en siste titt?
Jeg vil vente. Jeg vil være sist.
Ta deg god tid. Vi møtes utenfor.
Han hadde på en dress jeg ikke hadde sett og var sminket så han så sunn ut,
men sunne folk ligger ikke i kister med øynene lukket.
Mange, som har kommet fra fjern og nær, respekterte Johns…
Mr. Harrigan ble begravd like ved min mor.
Jeg hadde vært ved graven hennes én gang. Pappa besøkte henne ukentlig, ikke jeg.
Jeg antar at hvis jeg kom på besøk,
ville jeg vite at hun var borte for alltid.
John Harrigan var vanskelig å knekke, men han var en rettferdig mann.
Ville han blitt overrasket over at så mange kom?
Unnskyld meg. Er du Craig?
Ja, sir.
Jeg er Chick Rafferty. Jeg tar meg av John Harrigans økonomi.
Jeg håpet på en prat. Du har noe som tilhører Mr. Harrigan.
Jeg…
Du hører fra advokatene om en uke.
-Er jeg i trøbbel? -Hva er det?
Ikke vær redd. Det er bra.
Dette burde forklare alt.
Jeg fikk det for to måneder
og ble bedt om å passe på det til dette skjedde.
Ha en fin dag.
Hva?
Jeg tror du er i testamentet.
Skal jeg åpne det nå?
"Craig, hvis du leser dette, er jeg død.
Jeg har gitt deg 800 000 dollar i fond.
Forvalterne er faren din og Charles Rafferty.
Min forretningsfører vil nå være min fullbyrder.
Summen bør holde til fire år på college…"
…og en mastergrad etter ditt ønske.
Det bør være nok til å gi deg en start i karrieren du velger.
Du snakket om manusskriving, og hvis det er det du vil,
må du selvsagt satse på det, men du vet at jeg ikke er enig.
Det er en vulgær vits om manusforfattere.
Jeg gjentar den ikke her, men finn den på telefonen din.
Nøkkelord "manusforfatter" og "stjerne".
Filmer er flyktige, mens gode bøker er nærmest evige.
Du har lest mange gode, men andre venter på å bli skrevet.
Det er alt jeg vil si.
Selv med skolekostnadene kan 800 000 vokse til en million
når du fyller 26, når fondet utløper,
og du kan bruke eller investere resten som du vil.
P.S. Jeg vil savne ettermiddagene våre også."
Hva er det?
Du ser ut som du har sett et spøkelse.
JEG VIL SAVNE ETTERMIDDAGENE VÅRE SAMMEN
Jeg svarer ikke på telefonen nå. Jeg ringer tilbake om det virker passende.
Jeg savner deg, Mr. Harrigan.
Jeg setter pris på pengene du ga meg, men jeg vil heller ha deg tilbake.
Jeg vet det høres ut som løgn, men det er det ikke.
Virkelig ikke.
Er du oppe?
-Ja. -Jeg lager frokost.
PIRATKONGEN
Pappa!
Han var ikke død klokka halv tre i natt.
-"C-C-C." -Vi må grave ham opp.
-Han lever. -Hva sier du?
Vi må hente bulldosere og…
Slutt. Hva skjer?
-Jeg la mobilen hans i kisten. -Hvorfor det?
Jeg vet at jeg ikke burde ha gjort det, men nå skjedde dette.
Det må finnes en forklaring på dette. Noen hacket telefonen hans. De klonet den.
De bare tuller med deg.
Om de tuller, hvorfor er det ikke morsomt, som:
-"Hjelp, jeg er fanget i en boks"? -Det er morsomt.
Hvorfor er det to A-er og initialene mine tre ganger?
Vi må sjekke om han har det bra.
Nei, det gjør vi ikke, og jeg skal si hvorfor.
-Sett deg. -Nei.
Craig, sett deg.
John Harrigan døde uten tilsyn. På grunn av det ble det obduksjon,
og slik fant de ut at han døde av en hjertesykdom.
Skar de ham opp?
Ja.
Jeg liker ikke å si det. Jeg vil ikke at du tenker på det.
Men det er bedre enn å tro at han ble begravd levende.
Han kunne ikke ha blitt det.
Han er død.
Forstår du?
Ja.
Hva gjør du her?
Takk.
Går det bra, Craig?
Ja.
Han sa han skulle gi deg noe.
-Gjorde han det? -Ja.
Han var veldig sjenerøs.
Tok seg av meg og Pete også.
Ja, han var en god mann, ikke sant?
Han var rettferdig, men man ville ikke få ham imot seg.
-Hva mener du? -Husker du Dusty Bilodeau?
Bilodeau som bodde i Black Bear Trailer Park.
Jeg har sett den. Hva med ham?
Han var gartneren før Pete, men jobbet bare i åtte måneder
da Mr. Harrigan så at han stjal og sparket ham.
Dusty sa ikke unnskyld. Bare dro. Han trodde det var slutten.
Det var ikke det.
Hva skjedde med ham?
Jeg har sagt nok.
Er det noe du vil ha fra huset? Noe til å huske ham?
Jeg vet ikke. En orkidé, kanskje?
Ja, kjære.
Ta en orkidé.
TIL SALGS
Chick Rafferty beholdt Edna og Pete i jobben.
Et "til salgs"-skilt gikk opp, og noen kom for å se.
Etter all uroen med telefonen, roet verden seg for meg.
Skolen gikk bra, og jeg likte undervisningen.
Ms. Hart underviste i naturfag, og hun var skolens beste lærer.
Kan noen si hvor det meste av…
Craig.
Marint liv bidrar til 70 % av oksygenet vårt.
Det stemmer.
Du har helt rett.
Kenny Yankovich ble utvist for å selge gress på campus.
Han trodde jeg sladret, men det stemte ikke.
Men jeg var glad for å slippe å se ham.
Gates Falls hadde skoleavslutninger.
På slutten av første semester hadde vi et vinterball.
Et Sadie Hawkins-opplegg der jentene inviterer guttene.
Jeg følte Margie ville spørre meg, men jeg likte henne ikke sånn.
Jeg håpet på en annen invitasjon.
REGINA BALLET MED MEG?
-Jeg må på toalettet. -Jeg blir med.
Vi har to sanger til i kveld.
Jeg venter på deg.
Du er død.
Hva gjør du?
-Kom deg vekk. -Jeg skal drepe deg.
-Jeg vet at du sladret! -Nei…
Hvorfor måtte du gjøre det?
Nå må jeg banke deg.
Jeg ville ikke skade deg. Men…
Hvis du forteller noen om dette, er du død.
Craig!
Ok.
Dra til gymsalen og si fra til Mr. Taylor. Be ham ringe Craigs far.
Du vet at jeg må rapportere dette? Var det Yankovich?
Det var ikke Kenny, som er bra.
Hvis det var ham, blir han arrestert fordi han allerede er utvist.
Det blir en rettssak, jeg må vitne, alle vil vite det.
Hva skjer når han slår neste person?
Vent litt.
Jeg vil bare klare meg.
Vet du hva? Det tror jeg du vil.
Ok. La meg ordne leppa.
Kom hit.
Du er ikke… Au.
Unnskyld.
Du er ikke herfra?
Jeg er fra Boston.
Lowell, men jeg studerte i Boston.
-Hvor da? -Emerson.
Hva skjer?
Nei, ingenting. Du bare lukter godt.
-Det er bare såpe. -Ok.
Ja, det er Booth Bay-såpe. Du finner den i Gates Falls.
Du kan kjøpe den til…
Du kan kjøpe den til alle, så…
Takk.
For at du renser såret og snakker til meg…
…og gjør videregående nesten tålelig.
Jeg skylder deg en.
Nei, du skylder meg ingenting.
Det gjør jeg.
Det gjør jeg virkelig.
-Hvem gjorde det, Craig? -Kan vi ikke gjøre dette, pappa?
Jeg har det bra.
Vel…
Du må snakke med noen om dette.
Mr. Harrigan, det er meg, Craig.
Jeg vet at du ikke vil høre dette, men det skjedde noe i kveld,
og jeg ville bare…
Jeg trengte bare å snakke med noen.
Jeg ble banket opp ganske mye
av en idiot som heter Kenny Yankovich.
Men jeg gjorde som jeg lovte.
Jeg…
Jeg gjorde opp.
Jeg prøvde i det minste.
Men det var et godt slag.
Bra nok til at jeg er redd han kommer tilbake.
Jeg er redd dette ikke tar slutt,
og jeg skulle ønske du var her for å gi meg noen råd.
U-BÅTEN YANKO ER DØD
Jeg vet det virker ganske åpenbart, men det var første gang jeg innså at alle,
til og med drittsekker, har foreldre, familier som savner dem,
gråter for dem.
Jeg trodde idiotisk nok at sorg bare var for meg.
Nekrologen til Kenneth James Yankovich
var ikke i Gates Falls Tribune før på tirsdag.
Og alt det sto var:
"Døde plutselig som et resultat av en tragisk ulykke."
Ha det, Ms. Hart.
Craig.
Nei, vent litt.
Nei, jeg har time.
Jeg skriver en lapp.
Hvor er du i dag?
Her.
Ikke egentlig. Handler dette om Kenny?
Craig,
hvis du tror du hadde noe med dødsfallet å gjøre,
har jeg sett papirene hans.
Kenny var dessverre en gutt med alvorlige problemer.
Problemer hjemme og på skolen. Han hadde psykiske problemer.
Jeg vet ikke hva som skjedde, men det hadde ingenting med deg å gjøre.
Ok. Gå til timen.
Craig.
Jeg er aldri glad når et barn dør.
Men jeg er glad det ikke var deg.
Ms. Hart, tror du på spøkelser?
Du gjør vel ikke det, som driver med vitenskap.
Jeg er lærer, ikke forsker.
Du vet hva jeg mener.
Jeg liker ikke å tenke på sånt.
Jeg ville aldri vært på en seanse eller prøvd Ouija-brett
og prøvd å tilkalle de døde.
Hvorfor ikke?
Bestemor pleide alltid å si:
"Man bør ikke spørre om man ikke ønsker svar…
…for ikke alle ånder er hellige."
Craig, du må gå. Du har time.
De er ikke hjemme.
Er dette Bilodeau?
Det er vel det.
Vet du når de kommer tilbake?
Sannsynligvis ikke snart.
Jeg så etter Dusty Bilodeau.
De fant ham her.
"De fant ham her"?
Han mistet jobben hos en rik drittsekk. Sparken, måtte gå på sosialen.
Han brukte et år på å se etter jobb, kjørte bilen sin inn i garasjen,
lukket døren og startet den.
Han malte det før han gikk inn.
Ingen skjønte hva det betød.
Telefoner uten strøm kan ikke ringe, og de kan ikke spille av meldinger.
Og de kan ikke sende melding.
Men det gjorde den.
Det gjorde du.
Jeg må vite noe, Mr. Harrigan.
Jeg må vite om du hadde noe å gjøre med Kenny Yankovichs død.
Jeg sa jeg var redd, men jeg ville ikke at han skulle dø.
Dette er sprøtt.
Hvis du hadde noe å gjøre med det, bank på veggen min.
Bank tre ganger.
Craig.
Hvis jeg forteller deg noe, kan du holde det mellom oss?
Du må det? Det er en slags regel.
Faren din har selvsagt rett.
Telefonen din var hacket. Noen tuller med deg.
Læreren din har også rett.
Jeg er venn med pater Ingersoll. St. Anne's i Gates Falls.
Det er kirken der Kenny ble døpt.
Han ga meg detaljene rundt ulykken.
Kenny prøvde å snike seg ut fra soverommet sitt på natten.
Han hadde drukket mye. De tror han skled på taket og falt.
Det var en tragisk ulykke. Det er alt.
Han brakk nakken i fallet.
Jeg tror det er på tide at du revurderer forholdet til telefonen din.
Husker du da du leste Matteus 5:30?
"Og dersom din høire hånd frister dig, da hugg den av og kast den fra dig!
For det er bedre for dig at ett av dine lemmer går tapt
enn at hele ditt legeme kommer i helvede."
-Hva trenger du? -Jeg må bli kvitt en mobil.
Ok.
Du vil elske denne.
Jeg oppgraderer bare fordi jeg får merkelige meldinger.
Kjente du senderen?
Ja, men han er ikke her.
De første iPhonene hadde rare feil.
Meldingene må sitte fast i programvaren og dukke opp innimellom.
-Kall det en ånd i maskinen. -Men ikke en hellig en.
-Ingenting. -Du har samme nummer.
Jeg har overført kontakter og info fra den gamle.
-Alle sammen? -Ja.
-Du kan slette de du ikke trenger. -Ok.
Vi har et veldedighetsprogram for gamle mobiler.
Vi sletter alt og donerer den
til folk som trenger den, men som ikke har råd.
Ok.
Nei, jeg donerer den selv.
-Lillesøsteren min trenger en. -Ok.
PIRATKONGEN RINGER…
ANROP MISLYKTES
Takk, Gud.
Du kan skjule ting,
men de forsvinner ikke.
De følger deg, hvisker i øret ditt, sørger for at du ikke glemmer,
at du fortsetter å stille spørsmål.
Jeg lurte på hvor Yankovich-familien flyttet,
og om de fortsatt sørget.
Jeg lurte på om det gamle huset lagde lyder ingen hørte.
Rop, ekko.
Jeg lurte på om Mr. Harrigan savnet meg.
Jeg lurte på hvem jeg ville bli,
og om det jeg gjorde ville sette spor etter meg og definere meg.
Jeg kom inn.
Jeg lurte på om noen ville finne det ut.
Jeg håper ikke det.
-Har du NAF-kortet ditt? -Ja.
Og ny postadresse på kjøkkenbordet?
Ja.
Sørg for å lage konto i bokhandelen.
Og gjør det fort i tilfelle de har få varer.
Det skal jeg.
Vinterjakker.
Nei, jeg kommer tilbake før vinteren.
Går det bra?
Ja.
Jeg er så glad på dine vegne.
Takk, pappa.
-Glad i deg. -Glad i deg også.
Ok.
-Ring hvis du trenger noe. -Det skal jeg.
Noen sa at man aldri drar hjemmefra, men at man tar det med seg overalt.
Jeg håpet det ikke var helt sant,
for jeg ville at noe skulle bli hjemme og ikke følge meg til Boston,
som var to timer og en million mil fra Harlow.
Jeg fikk et skrivestipend på Emerson, som hadde et flott journalistikkprogram.
-Ja. -Hei.
Er du Craig?
Min første romkamerat var Julian Summers fra L.A.
Han studerte drama og ville bli filmstjerne.
…er det viktigste du kan gjøre.
Jeg studerte hardt.
Jeg følte at jeg skyldte faren min det. Og selvfølgelig Mr. Harrigan.
Hei, Craig, se på dette for meg. Skal bildet være under linjen?
Nær toppen er mer journalistisk.
-Ja, sikkert. Takk. -Ja.
-Hvorfor hører du på det? -En venn sa det.
For en venn. Bytt kanal. Seriøst.
-Hei, pappa. -Hei, kompis.
-Hva skjer? -Jeg har dårlige nyheter.
Overskriften var: "God likt lærer død i Vermont."
Og den begynte med: "Victoria Corrales Hart,
en biologilærer ved Gates Falls videregående
døde søndag i en frontkollisjon."
Siden jeg dro, var Ms. Hart blitt forlovet.
Og hun var sammen med forloveden den dagen.
De hadde hatt en langhelg i Chester, bodd på en hytte og nytt høsten.
De var på vei tilbake og nesten i New Hampshire
da de møtte Deane Whitmore fra Waltham i Massachusetts.
Hvor er forloveden?
Han blir på sykehuset en stund.
Drittsekken som gjorde det var så full at han ikke ble skadd.
Han hadde fyllekjørt fire ganger og hadde ikke lappen.
Han bør ikke slippe unna.
Det gjør han ikke.
Han slipper fire år i fengsel om han går med på seks måneders rehabilitering.
Men han gjorde det. Han slapp unna.
Deane Whitmore fikk rehabilitering som var mer som en klubb enn et fengsel.
PIRATKONGEN RINGER…
Mr. Harrigan.
Det er en mann ved navn Deane Whitmore som drepte læreren min fra videregående.
Han var full og krasjet inn i Ms. Hart og forloveden hennes.
Hun var et godt menneske.
Hun hjalp meg da jeg trengte hjelp, og han fikk ikke som fortjent.
Jeg vil at han dør.
Så snart jeg la på, angret jeg på at jeg hadde ringt.
Jeg følte meg skyldig.
Jeg var skyldig.
Jeg sa det var en sprø tanke.
At det var umulig.
At ingenting ville skje med Deane Whitmore.
At jeg burde gi slipp.
LOKAL MANN DØD INGEN DETALJER
ETTERFORSKNING PÅGÅR
Hei.
-Hva vil du? -Jeg jobber for en avis i Boston.
Jeg håpet å få informasjon om noen som blir behandlet her.
Spør i resepsjonen.
Deane Whitmore.
Ja.
Jeg vil vite hvordan han døde. Jeg betaler hundre dollar for info.
To hundre.
Selvmord.
-Hvordan da? -I dusjen.
Hvordan da?
-Er du sikker på at du vil høre dette? -Ja.
Gjestene har sitt eget rom, sin egen dusj. Det er fint. Ekte luksus.
-Mye bedre enn der jeg bor. -Hvordan?
Han kvalte seg selv.
Før frokost svelget han litt sjampo for å smøre rullebanen.
Så tok han et fint såpestykke og knakk det i to.
Slapp halvparten på gulvet og stappet resten i halsen.
Du sa fin såpe.
Den begynner på B.
-Booth Bay? -Ja. Hvordan visste du det?
-Skrev han selvmordsbrev? -På en måte. Et stykke papir. Én linje.
-Hva skrev han? -Det var ganske søtt. En slags bønn.
Det var "fortsett å gi all kjærligheten…"
-"…du kan." Det er ikke en bønn. -Ikke?
Det er sangtekst.
Når du faller, selv om du ser det komme, selv om du ville at det skulle skje,
sjokkerer det deg.
Det er ingen bunn.
Ingen slutt.
Du faller bare.
"Skrekken.
Skrekken."
Etter at du døde, så jeg i skapet ditt.
Det hemmelige skapet.
Det er ikke forferdelig. Bare minner.
Dine hemmeligheter er mine hemmeligheter.
Derfor lot du meg lese.
Moren din døde da du var liten.
Akkurat som min.
Du visste hvordan ensomhet føltes.
Hvordan det føles.
Akkurat som meg.
Derfor prøvde du å holde kontakten.
Det tok en stund, men jeg skjønte det, Mr. Harrigan,
hva du prøvde å fortelle meg på melding.
C-C-C
S-T…
…betyr "Craig, stopp",
ikke sant?
Ber du meg slutte
fordi det gjør vondt?
Hvis det gjør vondt, beklager jeg.
Jeg er lei for det.
Eller sier du stopp fordi jeg skader meg selv?
Passer du på meg fordi du bryr deg?
Hvis det er tilfelle,
takk.
Takk.
Du kan hvile nå, Mr. Harrigan.
JOANNA POOLE DATTER, HUSTRU, MOR
Unnskyld, mamma.
Jeg er så lei meg.
I det 21. århundret er telefonene vår kontakt med omverdenen.
I så fall er det nok et dårlig ekteskap.
Det er mye jeg ikke er sikker på lenger. Selve virkeligheten, til å begynne med.
Men jeg vet én ting like solid som steinen i New England.
Når jeg dør,
når det er min tur…
…vil jeg begraves med tomme lommer.
BASERT PÅ NOVELLEN AV STEPHEN KING
Tekst: Trine Friis