Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
A NETFLIX BEMUTATJA
Istenem!
Tapsolják meg a zenészeket,
és tegyék a pénzt a kalapba!
Köszönöm, asszonyom!
Tapsolják meg a zenészeket, és tegyék a pénzt kalapba!
- Futás! - Állj, gyertek ide!
- Mi folyik itt? - Gyertek ide! Álljatok meg!
Drága kislányom, ha a kutyát eteted, éhes maradsz.
Apa, hagyd a szegény állatokat! Ne bántsd őket!
- Jól vagy, apa? - Jól.
Csak megakadt egy szálka.
Apa!
Igen, drágám?
Miért kergetnek el minket folyton?
Mert félnek.
Kitől? Tőlünk?
Nem. Önmaguktól.
Félnek, hogy rájönnek, ugyanannak a zenének a részei.
Ezt hogy érted?
Figyelj!
Nézd meg őket!
Látod?
Mindenki egy dallam.
Csak tudnod kell, hogy hallgasd.
Sajnálom, maestro.
Aki az egész része, az nem hibázhat.
Hetek óta próbáljuk ugyanazt a darabot.
Nagyon sajnálom.
A fiam beteg.
Kórházban van az apjával.
Ők jártak a fejemben, elnézést.
- Mindig a családod az első? - Igen, maestro.
Mindig a család az első.
Rendben.
Akkor legyél velük!
Nincs helyed a zenekarban.
Jó. Folytassuk!
Úristen!
Az isten szerelmére, Ali Riza. Lejártuk a lábunkat!
Nézz rám, kiütésem lett! Úgy járok, mint egy körülmetélt fiú.
- Jó éjszakát! - Jó éjt!
Jó éjt!
- Kinyitnád az ajtót? - Igen.
Oké.
Mi folyik itt? Olyan korán ébresztesz.
Apu?
itt mi történt?
Egy vulkánkitörésnél szereztem.
Beleestem a vulkánba, miközben embereket mentettem.
Ne hazudj, apa!
A bácsikád húzott ki.
Azt mondtad, a seb a fejeden attól van, hogy eltalált egy repülő.
A szárnya nyomot hagyott itt. Látod?
És mi történt itt?
Oroszlánok támadtak meg.
Na ne! A környékünkön?
Régen oroszlánok voltak a környéken.
A bácsikáddal elkergettük őket.
Hol van most a bácsikám?
Hogy tudsz ilyen korán reggel ilyen nehezeket kérdezni?
Mi ez a szag?
Jaj, a tojás!
Hű, nézd ezt a sok kaját!
Drágám, ki fogja megenni ezt a sok tojást?
Husika sokat eszik. Soha nem lakik jól.
- Mindegy, megyek a srácokért. - Oké.
- Ne egyél, amíg ide nem érünk. - Oké!
Hé!
A HÍRES VIRTUÓZ MA ESTE KONCERTET AD
A fenébe, Ali Riza. Összetöröd a szívünket a ku…
A hülye zenéddel.
- Ide, Mahir. - Ide is nézne?
Köszönöm. Ennyi elég, nem?
Szép munka, Mehmet Mahir. Remek este volt.
Egyébként Ulrich Mertin jövő héten az irodámba jön.
- Ön is csatlakozik? - Persze.
A koncert majdnem telt házas. Remek este lesz.
- Meglátjuk. - Ő Merve, a feleségem.
- Találkoztak? - Nem emlékszem.
Bizony. Már harmadszorra találkozunk.
- Te ismered Ms. Sunát? - Igen, persze.
Az Ulrich Mertinnel közös koncertről beszélgettünk.
Híres hegedűvirtuóz Berlinből.
Biztos nagy megtiszteltetés, hogy a szerzeményeit játszhatja.
Persze. Az.
Az én szerzeményemmel kezdjük.
- Erről nem volt szó. - Szeretem a meglepetést.
Ön szerencsés, Ms. Suna. A férje egyedülálló tehetség.
Én vagyok szerencsés. A nejem nélkül sehol sem lennék.
Nos…
- Egészség! - Egészség!
Engem is meglepett.
A szerzeményed. Azt mondtad, van.
Alig várom, hogy halljam.
Más járt a fejemben.
Mert mindig jár valami a fejedben.
A legnagyobbnak és a legjobbnak kell lenned, ugye?
Kedves Mehmet Mahir Kamaci…
Ne most, Suna!
Menj, később megyek.
Hűha!
Nagy koncert, mi?
Gratulálni jöttél?
Ezt hoztam.
Ez nekem is megvolt.
Eltéptem.
Megtarthatod.
Felnőttél.
Megöregedtél.
Próbáltalak keresni, de…
- Mivel magyarázkodsz? - Nem magyarázkodom.
Olaszország messze van.
Alig tudom elhagyni a környéket.
Hogy mennék külföldre?
De neked végül bejött.
Az öcsém nagy hegedűs.
Hegedűvirtuóz.
Minek jöttél ide?
Van egy unokahúgod. Özlemnek hívják.
Nyolcéves.
Olyan okostojás.
Az anyja szülés közben halt meg.
Azóta nem vagyunk boldogok.
Okos gyerek. Amilyen te voltál.
- Hegedül… - Mit művelsz?
Úgy beszélsz a lányodról 32 év után, mintha mi sem történt volna?
„Olyan egyformák vagytok. Nagyon hasonlít rád.”
Remélem, őt nem rakod hajóra, hogy leléphess.
- Nem léptem le. - De igen, Ali Riza.
Mindent egyedül csináltam.
Szóval…
ne gyere évekkel később, hogy a családról beszélj.
Mehmet!
Haldoklom.
Az orvosom szerint…
azonnal kezelést kell kapnom.
Aztán élek, amíg lehet.
Nem félek a haláltól.
De Özlem…
Ha meghalok, nem lesz senkije.
Kivéve a nagybátyját.
Számomra évek óta halott vagy.
Nincs bátyám, sem unokahúgom.
Suna.
Találkoztam Ali Rizával.
Kivel?
A bátyámmal.
Találkoztam vele.
Ali Riza a neve.
És csak most tudom meg.
Sokat változott.
Csak a szeme a régi.
És, gondolom, a sebei.
Úgy nézett rám, mint aznap.
Amikor magamra hagyott.
Csitt! Elég!
Az emberek alszanak. Halkan!
Cowboy megszólalt. Oké, seriff, csendben leszünk.
Te őrzöd a környéken a békét, értjük.
- Csak egyszer ne piálj be! - És ha igen?
Mi a baj?
Ali Riza?
Jól vagy?
Igen, jól vagyok. Semmi baj.
Nem vagy jól, ha kiköpöd a tüdőd. Hadd fogjam!
- Jobbulást. - Jól vagy?
- Jól vagy, apa? - Igen.
Apa, vérzik a szád!
Ali Riza!
Mit néztek? Hívjatok taxit!
- Hé, öreg! - Ne sírj!
Halló? Várunk. Igen, az utcán várunk.
Siessen!
- Apa! - Rendben.
Nem fogsz meghalni, igaz?
Gyorsan! Gyerünk!
Igen, az utcán várunk.
Nem fogok meghalni.
Mindig melletted leszek.
Valahányszor levegőt veszel,
akkor én is.
Valahányszor fúj a szél,
megsimogatom a hajad.
Valahányszor esik, megcsókolom az arcod.
Ha a földhöz érsz, megfogom a kezed.
És valahányszor hegedülsz,
a válladra teszem a fejem.
Mindig meghallgatlak.
Meghallgatlak, amikor hegedülsz.
Beszélj hozzám!
Soha ne hallgass el!
Mindig melletted leszek.
SZOCIÁLIS ÉS GYERMEKVÉDELMI HIVATAL
Állami gondozásba kell kerülnie.
Adott napokon meglátogathatja, de egyelőre ez minden.
- Cowboy? - Tessék!
Tökfej is itt van.
Gyere, Özlem!
Özlem, Ms. Inci itt van…
Azért jött…
Azért…
Eljöttünk, hogy elvigyünk.
- Jobb lenne, ha nem így fogalmazna! - Igen.
- Hova visz? - Az új otthonodba.
Nem akarok új otthont.
Ez az otthonom, itt maradok.
- De Özlem… - Téged nem ismerlek!
- Takarodj a házamból! - Ne húzd fel magad!
- Megnyugszunk, és visszajövünk. - Oké.
- Milyen jogon visz el? - Oké!
Hé, ebből elég! Gyere velem!
- Menj innen! Ki vagy, te hogy elvigyél… - Gyere!
Ms. Inci, látja, milyen.
Nincs más megoldás?
Van egy alternatíva. A nagybátyja kaphat felügyeletet,
de ha nem vállalja, akkor állami gondozásba kerül.
A nagybátyja?
Úgy tudjuk, van egy nagybátyja. Nem tudták?
A néhai apja beszélt az öccséről, de…
- Írnak a koncertről? - Pár helyen.
Azt írják: „Hazánk egyik ritka hegedűvirtuóza,
Mehmet Mahir Kamaci és zenekara múlt héten megörvendeztette a közönséget.
A zene gyönyörűen hömpölygött, akár a Nílus,
Kamaci pedig igyekezett kitűnni.
Ez a hozzáállás a legnagyobb akadálya annak,
hogy kivételes zenész legyen.”
- Ezt hol olvasod? - Az Art Plusban.
Ez az alkalmatlan ember zenész akart lenni, de kudarcot vallott.
Ez gyakori probléma.
Mindig a kreatív embereket támadják.
Gyerekek, ne fussatok! Csúszik a padló.
Ne rohanj!
Gyere ide, Özlem!
- Jó napot, üljenek le! - Köszönjük.
- Helló! - Helló!
A bátyja, Ali Riza barátai vagyunk.
Nem vagyunk idegenek. Hangszeren játszunk, mint maga.
- Zenész vagyok, nem hangszeren játszom. - Igen, néha ránk is mondják.
Mit akarnak?
Van pár közölnivalónk, de nem tudom, hogyan mondjam el.
Mondd, hogy: „A bátyja elhunyt.”
Az istenit, Cowboy! Nem lehet csak úgy kirukkolni vele!
- Azt mondtad, nem tudod, hogy mondd. - Fogd be!
Kérem, bocsásson meg neki, kissé nyers.
Részvétem. Ali Riza elhunyt.
Rendben.
Ha ennyit akartak mondani…
Nos, van egy kérésünk.
Milyen kérés?
Ali Riza kislánya.
Özlem.
Nyolcéves. A Szociális Hivatal elvitte.
Szegény kislány árvaházba kerül, ha maga nem lesz a gyámja.
Na és?
Egy olyan gyerekről kéne gondoskodnom, akiről eddig nem is tudtam?
Nem, nem úgy gondoltuk.
Gondoskodunk róla. A lányunknak tekintjük.
De nem kapjuk meg, mert nem vagyunk a rokonai.
Arra gondoltunk, hogy a nagybátyjaként…
Kihozhatnám és odaadhatnám?
Uraim, bűncselekmény elkövetésére kérnek.
Nem miattunk, Özlem miatt.
Nem vagyunk idegenek. Születése óta ismerjük.
A lányunknak tekintjük.
Elnézést, de erre nincs időm. Eléggé elfoglalt vagyok.
Nem ítélkezhetsz, Suna.
- Nem is ismerem a lányt. - Az unokahúgod.
Nincs unokahúgom. Az apja évekkel ezelőtt elhagyott.
Szóval úgy döntöttél, hogy egy kislányon bosszulod meg.
- Jó. - Vigyázzak egy ismeretlen gyerekre?
Felfogtad, mekkora felelősséggel jár az?
Senki sem várja, hogy örökbe fogadd.
Elvesztette az apját. Nem kéne az ismerőseit is elveszítenie.
Jobb neki egy árvaházban. Ezek még magukról sem tudnak gondoskodni.
Hogyan gondoskodhatnak egy kislányról?
Nagy koncertem is lesz.
Persze. Elfelejtettem, sajnálom.
Csináld, ami jólesik, Mehmet Mahir.
Nem mondok semmit.
De tudnod kell,
hogy pár dolog a világon fontosabb nálad és a zenédnél.
Egy kislány, aki egyedül van.
MAGASSÁG: 1,24 SÚLY: 22,5 MOGYORÓALLERGIA
Gratulálok, Özlem!
- Van még valami teendőm? - Ennyi.
- Szerencsés, hogy ilyen nagybátyja van. - Köszönöm.
Tudtam, hogy eljöttök!
- Persze! Nem hagynánk itt! - Gyere ide!
Isten áldja, Mehmet úr! Nem tudjuk eléggé megköszönni.
Szívesen.
Hadd hívjuk meg vacsorázni!
Kösz, már így is sok időt vesztettem. Vissza kell mennem próbálni.
- Jó napot! - Mehmet Mahir!
Igen?
Tegye el a dossziét!
Benne van a számom, hívjon, ha kérdése van.
Hamarosan úgyis felkeressük.
Felkeresnek?
Hogy lássuk, Özlem lakóhelye megfelelő-e.
Pusztán formaság.
Kétségtelenül a legjobb feltételeket biztosítja számára.
De akkor is ellenőriznünk kell, hogy az eljárást lezárhassuk.
Persze.
- Persze. Köszönöm. - Szívesen.
- Szép napot! - Szép napot!
Még nem a gyámja.
Az ellenőrzés akkor indul, amikor a gyermek önhöz költözik.
Ez idő alatt meglátogatják az otthonában.
Lehet, hogy bejelentés nélkül érkeznek.
De miért?
Akkor lesz a gyermek gyámja,
ha eleget tesz a követelményeknek.
Ne hívj gyermeknek! Van nevem.
Nem kell a hiszti, Tökfej!
- Nem érdekel! - Mikor jönnek?
Nem tudjuk. Egy hónapon belül bármikor.
Egy hónap?
- Egy hónapig fogok róla gondoskodni. - Utánajárhatok, ha akarja.
Megnézhetem, jöhetnek-e korábban. Mit szól hozzá?
- „Igen, istenem!” - Jó lenne, ha el tudná intézni.
- Minden jót! - Örvendtem.
Viszlát!
Menjünk!
Gyerünk!
Gyere be!
Haza akarok menni.
Hallottad az ügyvédet. Velem laksz, amíg meg nem oldjuk.
Nem érdekel, hazamegyek!
Én bemegyek.
Gyere, ha akarsz!
Elintéztem.
Kihoztam a gyereket.
Biztosan sokkal boldogabb.
Nem vagyok benne biztos.
Az az unokahúgod?
Állítólag.
Mit keres itt?
A Szociális Hivatal a gyámjává tett.
Majd megnézik a házat.
Itt lesz egy darabig.
Helló!
Suna vagyok. Te pedig…
- Özlem. - Özlem.
Örvendek, Özlem.
Nyugalom! Leülhetek ide?
- Mit csinálsz? - Taxira várok.
Értem. De errefelé nem sok taxi jár ilyenkor.
Csak szólok.
Bent is várhatsz, ha akarsz.
És készíthetek valamit, ha éhes vagy.
És ha utána is el akarsz menni, ígérem, hívok egy taxit.
Rajtad múlik.
Csak levegőzni akartam.
Ide zártak be téged?
Ez az otthonom, miért tennék?
Akkor miért van riasztó?
Figyi, kössünk alkut, kölyök, oké?
Ne okozz gondot, és akkor hazaviszlek, amint lehet, jó?
Megegyeztünk. Jobb, mint a semmi.
Jó, megegyeztünk.
Hol fogok aludni?
Remélem, nem kell a kanapén aludnom.
Hozd a cuccod!
Gyerünk! Menj fel!
A hegedűm!
Most már tudok aludni.
- Jó éjt! - Jó éjt!
- Tényleg? - Tényleg.
Oké, van egy kérdésem.
Mi a kedvenc ételed?
Gondold át, mielőtt válaszolsz.
Ezen nincs mit átgondolni.
- Vagyis… - A szárazbab rizzsel.
Persze.
Apa megtanított rá.
Beáztattuk a szárazbabot, de napokra ott felejtettük.
Jaj, ne!
És egy fa nőtt ki a konyhánk közepén.
- Egy babfa! - Biztos túlzol.
Egész évben szárazbabot ettünk rizzsel.
Nem lehetett könnyű. Remélem, ízlett.
Mi ez a zaj?
Jó reggelt!
Csak reggelit készítek Özlemmel.
Nem lehetne kicsit halkabban?
Tudod, hogy szörnyű a napom, ha nem vagyok kipihent.
Hogyne.
Köszönöm.
Mahir!
BERNA, ÜGYVÉD
- Halló? - Helló!
Helló, Berna!
Mehmet Mahirt keresem az unokahúga miatt.
Értem.
Nem tudom adni. Sürgős?
Próbáltam megszervezni a Szociális Hivatal látogatását,
de nagyon érzékenyen reagáltak.
Mehmet Mahir akár bajba is kerülhet.
Ha akarják, adjuk vissza a gyermeket a hatóságoknak.
Értem, de…
úgy döntöttünk, hogy Özlem velünk fog lakni.
Mit kell pontosan tennünk, hogy megkapjuk a gyámságot?
- Jó estét! - Adna egy interjút?
- Egy fotót? - Üdv!
- Nyilatkozik?
- Helló, örvendek. Jó estét! - Kösz.
Mit keresünk itt? Nem kellett volna eljönnöm.
Nézd a ruhámat!
Szörnyű. Nem az én stílusom.
Először is, a ruhád nagyon elegáns.
És nézd, nem gondolod, hogy gyönyörű helyen vagyunk?
Nem megyek be. A bácsikám amúgy sem kedvel engem.
Miért mondod ezt?
„Kölyöknek” hív. Sosem néz a szemembe.
Nem áll velem szóba.
Nézd, a nagybátyád kicsit feszült, amikor dolgozik.
Jövő héten pedig fontos koncertje lesz.
Hát ez az oka. Nem te.
Mióta vagytok házasok?
Tizennégy éve.
Az jó sok.
Miért nincs gyereketek?
Mert…
Először ő akart, de én nem. Aztán én akartam, és ő nem.
És amikor mindketten akartunk, Isten nem adott.
Mindegy, elkésünk. Menjünk be! Klassz lesz.
Tapsolják meg a zenészeket, és tegyék pénzt a kalapba!
Kérem az elegáns hölgyeket és urakat!
- Fogják a pénztárcájukat! - Bocs.
- Hogy jutottál be? - Engedj el!
- Özlem! - Kifelé!
- A bácsikám ad koncertet. - Uram!
- Gyere, Özlem! - Sajnálom, Ms. Suna.
Jól vagy?
Kérem, bocsássanak meg!
Mikor álltál fel?
Ő meg mit keres itt?
Mit tehettem volna? Hagyjam otthon egyedül?
Tartsd szemmel, nehogy még jobban leégessen!
Köszönöm.
Özlem, mossunk kezet, jó? Menjünk!
- Mehmet Mahir? - Helló!
- Gratulálok, remek volt, mint mindig. - Köszönöm szépen.
És fogadja jókívánságaimat.
- Annyira örülök a hírnek! - Hogy?
Hogy az unokahúga önnél fog lakni.
Suna elmondta telefonon.
Szerintem ez a helyes döntés. A legjobb lesz a gyereknek.
Hála önnek szerető otthonban nőhet fel.
Hívjon, ha készen áll, és én intézem az eljárást.
Jó étvágyat!
Köszönöm. Jó éjt!
Ügyes vagy, de hadd mutassak valamit.
Nézd, ha megfogod…
Jól van.
Aludj jól!
Eltegyük a hegedűt?
- Ne! - Rendben.
Ahogy akarod.
- Szép álmokat! - Jó éjt!
Jó éjt!
Csirió!
Mikor játszottál utoljára?
Részeg vagy?
Ez a zongora egy hatalmas, semmitmondó elem a nappalink közepén.
Lefekszem.
Jó éjt!
Hallom, beszéltél az ügyvéddel.
Akartam szólni.
De inkább megkerültél.
Nem kerültelek meg.
Nem akartam, hogy elmenjen.
Bármit is akarnak azok a férfiak,
szerinted hogy fognak gondoskodni Özlemről?
Túl kicsi ahhoz, hogy énekeljen és pénzt gyűjtsön az utcán.
Boldoggá akartam tenni.
Vagy inkább te akartál boldog lenni.
- Hogyan? - Suna.
Üresség van benned,
és nem tudod, hogyan töltsd meg.
Ne használd ki a gyereket!
Szóval tudod, hogy üresség van bennem.
Nagyszerű.
Mondd, mire gondolsz pontosan?
Jól van.
Egy nagykövet elkényeztetett lánya, akinek összetört az álma, hogy zenész legyen.
Az álomba kapaszkodsz, hogy úgy érezd, élsz.
Ahogy a zongorába is.
Annyira odavagy a kis álmaidért,
hogy a középpontba állítod őket.
A barátaidat, a családodat, engem…
Még a zongorát, életed értelmét is.
Mindet elengedted. Mi lesz, ha végeztél a gyerekkel?
Nézzük, ahogy a sarokban porosodik?
Igazad van.
Mindet elengedtem.
És még sok mindent, amit elfelejtettél felsorolni.
Miattad.
A karriered szerint alakítottam át az életemet.
Leálltam a zongorázással,
amit nem vártam volna magamtól.
Amikor játszottam, az emberek téged láttak.
Engem hallgattak és téged hallottak.
Fogalmad sincs, milyen szörnyű az árnyékodban élni.
Egymagad kiteszel egy nagy tömeget.
Önmagadon kívül senkit ki nem állhatsz.
Halló?
Találkozó?
Ulrich Mertin?
Nem, nem felejtettem el. Igen.
Indulok.
Rendben.
Rendben, köszönöm.
Nos… Nyilván itt vagy te is.
Most mihez kezdjünk veled?
Sajnálom, elkéstem.
Igen, észrevettük.
A lánya?
Az unokahúgom.
Üdv, kisasszony!
Azta, te is hegedülsz?
Azt kérdezi, hegedülsz-e.
Nem, csak cipeli. Az apja hagyatéka.
Igen, játszom.
Azt mondja, játszik.
Hogyan játszhatsz ekkora hegedűn?
Játszom. Hazugnak nevezel?
A felnőttek most üzletről beszélnek. Leülnél oda?
Tehetnénk úgy, mintha nem létezne?
Megpróbálhatjuk.
Minden jegy elkelt. Remek este lesz.
Végre elkezdhetünk beszélni a projektről.
Hallom, a szerzeményével akarja nyitni a koncertet.
Mint mondtam, ha nem bánja.
Német vagyok.
Nem szeretem a hirtelen változtatásokat.
Feltételezem, ez az első szerzeménye, igaz?
Igen, az.
Nos, ebben az esetben
hallanom kell, mielőtt döntenék.
Persze. Holnap együtt kezdjük a próbát.
Ma is kezdhetjük, ha akarja.
Lefárasztotta az út. Ma hadd pihenjen!
Ha ez minden, holnap találkozunk a próbán.
Igen. Viszlát!
Viszlát!
Tízkor. Pontban.
Hogyne.
Barom.
Hékás!
Szia!
- Leyla. - Üdv, maestro!
- Jobb a gyomrod, Serap? - Igen.
Add körbe! Ezt játsszuk.
Mi ez, maestro?
A szerzeményem.
- Írt egy szerzeményt? - Meglepett? Nem írhatok egyet?
Nem, csak… Csak hirtelen jött, és…
Nem tudtam róla, maestro.
Holnapra meg kell tanulnunk. Ulrich csatlakozik a próbához.
Rendben.
Ő az új hegedűsünk?
Nem. Nem az.
- Mit keresel a színpadon? - Tudok játszani.
Nem lehetsz itt.
Keress lent egy helyet! Próba után megyünk.
A zenéléshez nem kell színpad.
Oké, emberek.
PÖRKÖLT CSICSERIBORSÓ - KESU MOGYORÓ - MANDULA
De aranyos! Nézzenek oda!
Ez az én helyem. Itt nem koldulhatsz.
Nem koldulok.
Tényleg? Akkor nem kell ez a sok pénz.
Add vissza! Az az én pénzem!
Menj innen! Vissza ne gyere!
- Ide a pénzt! - Szállj le rólam!
- Szállj le rólam, ördögfattya! - Add vissza!
- Hé, mi folyik itt? - Ez a nő elvette a pénzemet!
Összeharapdált! Vigyázhatna rá!
Hozd a hegedűt!
- De bácsikám… - Menj!
- Sajnálom. - Isten áldja!
Ha ön nem lenne, jól megmutatnám neki.
Vedd fel!
- Gyerünk! - Elintézte.
- Kösd be magad! - Már bekötöttem.
Nem igazi baba van nála, csak egy játék.
Attól még nem verekedhetsz vele.
De azt a pénzt én hegedültem össze.
Mire kell neked pénz?
Éhes voltam, ételt akartam venni.
Szólj, ha éhes vagy.
Sose figyelsz rám.
Hagyd! Ott a villa.
Nem ízlik?
Hol van Suna? Ő legalább jól főz.
Akkor ne edd meg!
Visszajön még egyáltalán?
Nem tudom, kölyök.
Miattam ment el?
Nem, hanem miattam.
- Rendeljünk valami mást! - Nem kell.
Megeszem. Olyan, mint a tészta. Kösz.
Te meg tudsz köszönni dolgokat?
Oké. Szívesen.
Ma dolgoznom kell.
Vacsora után lefekhetsz.
Nem szoktam ilyen korán lefeküdni.
- Mikor mész aludni? - Éjfél körül vagy hajnal előtt.
A munkától függ.
Mindig hajnal előtt értünk haza az étteremből,
ha összejött egy nagy koncert.
Ha nem, akkor éjfélre vagy egyre.
Oké.
Nézz tévét, ha nem tudsz aludni.
Felmegyek dolgozni.
Jó étvágyat!
HÍVÁS: SUNA
Jó reggelt!
Az égési heg, amiről apa mesélt. Igaz, hogy neked is van.
- Apád mondta? - Igen.
Vulkánkitörés volt.
Hogy mi?
Apa beesett a vulkánba, de te kimentetted.
- Tényleg? - És őt fejbe vágta egy repülő.
Tudod mi van? Engem is eltalált. Nézd!
Rengeteg sebhelyetek van.
Idővel begyógyulnak.
Már nem érzed őket.
Fáj, ha hozzáérek?
Nem.
Fáj, ha eszembe jut.
Mi ez a szag?
Jaj, a tojás!
Tessék.
Milyen?
Nagyon finom.
Ezek a mai lapok?
Azt hiszem.
Így reggelizés közben elolvashatod őket.
Próbáljuk ki!
„A két ország közti válságot okozó feta sajt bejelentette,
hogy szükség esetén kész elvinni az összes cseresznyelekvárt.
Válaszul a zöld olajbogyó…”
Szerintem nem jó.
Próbáld meg te!
Hát…
„Sürgősségi…
Sürgősségi…
osztály.”
„Sürgősségi osztály.”
Jársz iskolába, kölyök?
Nem. Apa tanítgatott, de elfelejtettem.
A szorzótáblát is megtanította.
Jó. Mennyi hétszer nyolc?
Hetvennyolc!
Gyakorolnunk kell a szorzótáblát.
- Van ma próba? - Igen, van.
Mehetek, ugye?
Úgy tűnik. Nem maradhatsz egyedül.
- Akkor menjek öltözni? - Igen.
- Hogy tetszik? - Nem rossz!
De vannak hiányosságai.
- Kinek nincsenek? - Igen, igaza van.
Az emberek a tökéletességért élnek.
De nem ez a lényeg.
A lényeg, hogy a darabja nem hordoz érzelmeket.
Remélem, a következő próbára megoldja.
Oké? Viszlát!
Viszlát!
Olyan unalmas az élet.
- Tessék? - Hagyjuk!
Gyere, indulunk.
Ráérünk?
Estig.
Remek. Induljunk, kapitány!
Rajta! Majd mondom, merre.
Gázt!
Nem játszhattok ilyen lehangoltan.
Így felkopik az állatok.
Szia, Tökfej! A semmiből jöttél!
Mondtam, hogy eljövök.
Édesem! Annyira hiányoztál!
- Helló, Mehmet úr! - Kösz.
- Megnőtt a hasad, Husika! - Gondolod?
Elég a fecsegésből! Folytassuk a munkát!
Nem akarunk éhezni.
Hangszereket a kézbe!
- Rajta! - Rajta!
Bácsikám, ne állj ott! Fogd a hegedűt!
Gyerünk! Elmennek a nézők.
Hogyan játsszam a dalt?
És két, hár’, négy…
Tapsolják meg a zenészeket, és a pénzt tegyék ide!
Hamis volt
Dehogy, itt a rendőrség! Futás!
- Beszélek velük. Majd… - Nyomás!
Fussatok!
Megállni!
Jó volt, Husika.
Jót futottunk.
A bácsikám színpadon hegedül.
Senki sem kergeti.
Az utcán játszani nem ugyanaz, Tökfej.
A bácsikád után elfelejtettél minket.
- Igaz! - Ez nem igaz, Husika!
Hazajövök, amint az ügyvéd lezárta az eljárást.
Igaz, bácsikám?
Persze.
Miért vagy dühös? Rajta, idd meg a teádat!
Nem vagyok dühös.
Annyira hiányzott Özlem! Úgy örülök, hogy elhozta!
Visszaviszem Özlemet.
- Ezt hogy érti? - Beszéltem Ms. Incivel.
Ma este visszaviszem.
De miért?
Nem adhatok neki olyan életet, amilyen kell neki.
Nem tudom, mi az a család.
Hogy taníthatnám neki ezt?
Maguk nem alkalmasak.
Nincs pénzük a taníttatására, se a nevelésére.
Igaza van.
Ahogy mondta, nem vagyunk alkalmasak.
El akarta venni a pénzt a kalapból. Természetesen nem hagytam.
Azt mondtam: „Add vissza a pénzem, az az enyém.” Aztán…
Azt mondta: „Kislány, menj innen!”
És tudod, mi volt?
Azt mondta: „Te ördögfattya!” És ledobott a hátáról.
Erre megharaptam a karját.
Klassz volt!
SZOCIÁLIS ÉS GYERMEKVÉDELMI HIVATAL
Ne menj el, apa!
Jó reggelt!
- Ez tojás? - És nagyon finom!
És persze van mellé lángos.
Apáddal sokat csináltuk.
De kijöttem a gyakorlatból.
Megterítesz?
Most ne használd az újságot!
Vedd ki az alátéteket az alsó fiókból!
Igen, onnan.
Igen.
Felvennéd a telefont?
Hogy kell?
Húzd el jobbra!
Jó, most érintsd meg a hangszórót. Igen, ez az.
Helló, Mehmet Mahir! Inci vagyok a Szociális Hivatalból.
Azt mondta, este behozza Özlemet, de nem jött. Minden rendben?
Inci, most nem alkalmas. Beszélhetnénk később?
De azt mondta, ma behozza Özlemet.
Inci… Özlem!
- Halló? Ott van? - Özlem!
Özlem!
Mehmet Mahir, mi történt?
- Özlem eltűnt. - Mi?
- Nem vitte vissza az árvaházba? - Miről van szó?
- Oda vittem, de… - De mi?
Nem bírtam otthagyni. Reggel hívtak.
Özlem meghallotta, és elszaladt.
Hová mehetett?
Oké, nyugodjon meg! Biztosan megtaláljuk.
Biztosan hazament. Hova mehetne?
- Aha. - Ugye?
- Gyerekek, láttátok Özlemet? - Nem.
- Nem? Nézd meg a házban! - Posh, gyere ide!
Rendben. Özlem!
Özlem!
- Özlem! - Özlem!
Özlem!
- Özlem! - Özlem!
Hol vagy?
Özlem!
- Nincs itt. - Sehol sincs.
Hol lehet?
Nála volt a hegedűje?
Igen.
- Azt hiszem, tudom, hol van. - Menjünk!
Te tényleg tudsz hegedülni.
Mondtam.
Mi volt ez a dal?
Nem tudom.
Apa szerint mindenki egy dallam.
„Ha tudod, hogy kell nézni az embereket, hallani fogod a dallamaikat.”
Ez volt a te dallamod?
Nem.
A tiéd.
Megijesztettél.
Többé ne fuss el, jó?
Jó.
Ha hiányzunk, nem kell elfutnod, Tökfej.
Igen, csak szólj, és mi eljövünk.
Nem voltunk együtt tegnap?
- Srácok, elfutnék én valaha? - Nem.
Elhagynálak titeket? Annyira szeretlek benneteket!
Mi is téged, de megijesztettél minket, Tökfej.
Ezzel a hatalmas pocakkal kellett futnom. Tudtad?
Apa kis korunkban meghalt.
Aztán anya újra férjhez ment.
A mocsok mindennap vert minket.
Anya nem törődött vele.
Egész nap ivott.
Ivott, hogy ne lásson minket.
Egy alkoholista és egy őrült kezében voltunk.
De Ali Riza megígérte…
hogy együtt elszökünk.
Aztán felrakott a hajóra, és egyedül visszajött ide.
Csak egy jegye volt.
- Mi? - Apa sokszor elmondta.
Amikor kicsik voltatok, el akartatok szökni.
A megtakarított pénzéből jegyet vett Olaszországba.
De csak egy jegyre volt pénze, és neked adta.
Mindegyiken te vagy.
MEHMET MAHIR KAMACI ÚJRA MEGÖRVENDEZTETI A KÖZÖNSÉGET
HÁROM NAP A HÍRES HEGEDŰVIRTUÓZ KONCERTJÉIG
Köszönöm.
Egészségedre!
Ez meg mi?
Eltévedtél?
- Érted jöttem. - Elkéstél.
Kár volt idejönnöd.
Itt szálltunk meg, amikor visszajöttünk ide.
Csodáltad a kilátást a toronyból.
Persze akkor még nem tudtam, milyen szörnyű csodálni valamit.
Kiderült, hogy vakká teszi az embert.
Nem látod a csodált dolog csúnya, önző oldalát.
A rendőrség tegnap elkergetett a toronyból.
Micsoda?
De jó érzés volt.
Rég nem futottam úgy.
Jól vagy?
Nélküled nem lehetek jól, Suna.
Tényleg?
Itt ez az Ulrich.
Rég nem találkoztam nálam szörnyebb alakkal.
- Ő a megtestesült arrogancia - Várj!
Csak én nevezhetem férjemet „megtestesült arroganciának”.
Megegyezhetünk ebben?
Olyan hülye vagyok.
Nem láttam senkit, csak magamat.
Ahhoz is vak voltam, hogy téged lássalak.
Sajnálom.
Nem tudtam családot teremteni.
Kis koromban csak a bátyám segített.
Kiderült,
hogy a családhoz szeretet, gondoskodás, odaadás és áldozat kell.
A család a legszebb szerzemény, és különböző hangokból áll.
De nélküled…
nincs semmi, Suna.
Jól mondtad, Mahir.
Nélküled semmi értelme, Suna.
De olyan messze érzem magam tőled.
Hogy merészelsz azzá válni, akibe beleszerettem?
Emlékszel a dalra az első randinkról?
Persze.
Ismerd el, első randira nincs is annál jobb.
Nem! Azt ne mondd, hogy hoztál valakit a zenekarból.
Nem akarom látni.
Nyugi, nem a zenekar tagja.
Özlem!
Bravó! Gyere ide! Annyira hiányoztál!
Gyere ide! Gyere!
Mahir, ez a gyerek…
Igen, mindvégig velem volt.
Igen, de…
Velünk fog élni, ha te is akarod.
Kérlek! De ez a gyerek…
Tudom, nagyon tehetséges.
Az. De ez a gyerek bűzlik.
Te nem fürödtél?
Hiányoztál.
Oké, de óvatosan! Mahir!
- Igen? - Mahir, Özlem már tiszta.
- Megfürödtem. - Remélem, jólesett.
Kösz.
És most lefekszik. Nyomás, kisasszony!
- Jó éjt! - Jó éjt!
Jó éjt!
- Olyan aranyos! - Az.
Mit gondolsz?
- A te szerzeményed? - Kész.
Érdekes.
Gyönyörű.
Bravó!
Ez lesz a nyitódarab.
Együtt fogjuk játszani.
Együtt?
Gondoltam, velem lehetnél a színpadon.
Remek ötlet, de nem lehet.
Sok sikert!
- Most viccelsz. - Nagyszerű vagy. Menni fog.
Segítsen, az ég szerelmére!
Az isten szerelmére. Isten megáldja, gyönyörű hölgy.
Isten áldja!
Mit nevettek?
Az nem is igazi baba.
- Mi? - Olyan naiv.
Honnan tudjátok?
Látom, zongorát adott az elejéhez.
Igen.
Szerintem teljes a szerzemény.
Úgy tűnik, nem csak a szerzemény készült el.
Oké. Azonnal kezdjük a próbát! Mehet?
- Bácsikám! - Igen?
Játszhatok veletek?
Persze, légy az első hegedűs!
Özlem!
Most a felnőtteknek próbálnak. Később játszunk együtt, jó?
- Jó. - Itt egy kis pénz, ha megéheznél.
Rendben.
Két, hár‘, négy!
- Özlem! - Csak úgy összeesett.
- Özlem! - Mentőt!
- Történt vele valami. - Özlem!
Beütötte a fejét?
Drágám, add a karod!
Nem, haza akarok menni.
- Drágám, nem fog fájni. - Hazamegyek.
Helló, mikor láthatjuk a beteget?
Az orvossal kell beszélniük.
Azt mondta, behívnak, de senki sem szólt.
Sajnálom, vele kell beszélniük.
Miről? Látni akarom az unokahúgomat!
Nem értem, miért nehezítik meg.
Mahir.
Látni akarom az unokahúgomat. Az ott az unokahúgom!
Jogom van hozzá! Nem értem, mi ez a felhajtás!
Mehmet Mahir!
Ma még nem láthattuk Özlemet. Ideges vagyok.
Tudom. Ez az eljárás.
De miért?
Nem vigyázott Özlemre, elhanyagolta az alapvető szükségleteit,
amelyek közül a legfontosabb az egészsége.
Állami gondozásba kerül.
Honnan tudhattam volna az allergiáról?
Tudta volna, ha megnézi a dossziét.
Abban voltak Özlem orvosi leletei, a pszichológiai jelentések,
még a kedvenc ételei is.
Úgy tűnik, rá se nézett.
Pedig egyszer belenéztem.
A számomat kereste, ugye?
Hogy felhívjon, mert vissza akarta adni.
Az akkor más volt.
- Mi változott? - Minden, Ms. Inci.
- Nem egy nap alatt. - Apám meghalt egy nap alatt.
Mindent magam mögött hagytam.
Ne mondja meg, mi változhat egy nap alatt.
Özlem miatt vagyunk itt, Ms. Inci.
Szeretjük, és szeretnénk, ha velünk élne.
Mindent megteszünk, hogy megkapjuk.
Azt csinálnak, amit akarnak.
De egyelőre tartsák távol magukat Özlemtől!
A nagybátyja vagyok.
Látnom kell őt!
Nem lehet, Mehmet Mahir úr.
Ms. Inci, a kislány felébredt.
A bácsikáját akarja látni. Kiborult, nem bírtunk vele.
Addig nem nyugodott, amíg meg nem ígértem neki.
Mit tegyünk?
Rendben.
Szia! Megint felfordulást okoztál.
Innen is hallottalak
Ezt hoztam.
Apa hegedűje!
Azelőtt az enyém volt.
- Dehogy! - De. Nézd!
Bevéstem a nevem kezdőbetűit.
Utána apád meg ide a sajátját.
Mivel már a tiéd…
bevéshetjük a tiédet is.
Tessék!
Játszanál ezen a koncerten?
Ha akarod, miért ne?
Apa is örülne.
Özlem?
Sosem hagyunk el.
Mindig melletted leszünk.
Bárkivel kész vagyok megküzdeni érted.
Mi folyik itt? Haldoklom?
Nem. Miért mondod ezt?
Te haldokolsz?
Senki se haldoklik. Kell ide a halál?
Apa hasonlókat mondott, mielőtt meghalt.
- Kint várlak, oké? - Rendben.
SZOCIÁLIS ÉS GYERMEKVÉDELMI HIVATAL
Nem látja a koncertet.
Teljesen egyedül van.
Mahir.
A koncert után elintézzük, ígérem.
Suna, három perc múlva fellépés. Mehet.
Máris megyek.
Ráadásul a feleséged úgy izgul, hogy mindjárt szívrohamot kap.
Izzad a tenyerem. Nézd meg a pulzusomat!
- Mi lesz? Halálosan izgulok. - Nyugi!
- Tedd, amit szoktál. - Amit szoktam?
Ezer éve nem álltam színpadon!
Csak annyiban más, hogy telt ház van.
Apró különbség! Nagyon megnyugtató.
Már mehetek, Mahir.
Bízom benned.
Nagyon szeretlek!
- Sok szerencsét! - Kösz. Én most megyek.
- Halló? - Halló, Mr. Mahir!
- Sajnálom, de van egy kis gond. - Gond? Mi a gond, Ms. Inci?
- Özlem eltűnt. - Hogy érti?
- Hol van? - Elszökött. Hívtuk a rendőrséget.
Nem tudja, hol lehet?
Honnan tudnám?
A kollégáink keresik.
Szólok, ha bármit megtudunk.
- És ha ön hall valamit… - Nyugalom, rögtön szólok.
Rendben.
Hova megy, Mehmet Mahir? Arra van a színpad.
Sajnos nem játszhatok.
Hogy érti?
Az unokahúgomnak
szüksége van rám.
Ne vicceljen! Telt ház van.
Ha nem játszik, kicsinálom!
Vége a karrierjének, Mehmet Mahir!
Özlem!
Bácsikám!
Miért hagytál el?
Nem hagytalak el. Nézd, itt vagyok.
Féltem.
Féltem, hogy nem jössz vissza.
Sosem hagylak el.
Nagyon fess vagy. Miért öltöztél így?
Ma van a koncert.
Mi? Lekéstük a koncertedet! Most mit tegyünk?
Semmi baj.
Nem kell színpad a zenéléshez.
De ez egy életre szóló lehetőség volt.
- Mire vársz? Futás! - Menjünk!
Bravó!
A feliratot fordította: Basch Erzsébet