Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Živjo, mala opica.
Kaj je to? -Kombi, očitno.
Ne, tista druga stvar.
Star mobilnik. Ni čudovit?
Moral si vstaviti 25c. Vidiš?
Na njem piše "telefon".
Kje je mami?
Mamica.
Lahko to primeš? Jaz grem po vrvi.
Vidim... Sramežljivega fanta.
Hladilnik.
Magnete.
Risbo.
Njegovo risbo.
Lepo, da še vedno visi.
Odpočij se danes, prav? -Bom. Nimam načrtov.
Res je bilo lepo.
Zdravo. Kaj praviš? -Si dobil tisto barvo?
Je lepo? Ali je lepo?
Pokvarjena govorilnica.
Družina van Zand. Dobro jutro. Koga želite?
Zelene škornje?
Grem lahko tudi jaz? -Hlače z rožnatimi črtami...
Ne. Pojma nimam, koga iščete. -Mene, mene.
Zdravo telefon. Halo?
Si spakiral kovček? -Kmalu ga bom.
Vedno odlašaš do zadnjega trenutka.
Obljubil si, da boš pregledal škorenj.
Ga bom popravil, ko se vrnem. -Ja, seveda.
Tvoja tečnoba je lepa.
5,4...
Skrivnost je... -Da vedno ostaneš miren pod vodo.
V vsakem primeru.
Po Bušmanovi luknji bomo urjenje nadaljevali v jezeru.
Izvoli.
Resno?
Veš, kje je Bušmanova luknja?
V Južni Afriki, kajne?
Nahaja se v kraju Karoo.
Tam je ogromno zemlje, neplodne in neposeljene.
A spodaj se nekaj skriva.
Obkrožena je z drevesi. Majhna, motna luža.
Kot da bi padal dež.
Ta luža je vhod v eno od najglobljih podzemnih jam.
Bušmanova luknja.
282,6 m globoka. Atmosferični pritisk je 30.
Ta ura ga ne bo prenesla.
Več ljudi je bilo na Luni kot v Bušmanovi luknji.
Z našo opremo se bova s Sjoerdom komaj stlačila noter.
Spuščala se bova... Zelo počasi.
Korak za korakom.
Meter za metrom. Počasi proti dnu.
Bližje Zemljinemu jedru ne moreš priti.
Potrebovala bova 13 minut, da prideva do dna.
5 minut, da opraviva delo. Niti minute dlje.
Potem pa se začne dolga pot do površja.
12 ur.
12-urni vzpon.
Na globini 150 m me bo čakal Sjoerd in me pregledal.
Potem se bova dvigala skupaj. Vse do površja.
Kjer naju bo čakala najina ekipa.
Je na dnu tema?
Tako globoko ni barv. Niti svetlobe. Ničesar ni.
Zapri oči.
Kaj vidiš? -Nič.
Čudovito, popolno temo.
Mislim, da moraš v posteljo. -Ne.
Koliko je ura? Vidiš?
Lahko noč, mala opica.
Lepe sanje.
Adijo, očka.
NARCOSIS
Eno leto pozneje
Lahko pogledam video?
Samo enega. -Prav, dobro. En video.
Kdo kliče? -Neznan...
Neznana številka, ne oglašaj se. -Potem pa ne morem gledati videa.
Samo sekundo bo trajalo.
Halo?
Ga. van Zand? -Ja. Dobro jutro.
Me veseli, da sem vas dobil. Kličem iz SNS banke.
Sins banka? Zdaj ne morem gledati ničesar.
Hoteli smo se pogovoriti z vami glede odplačevanja hipoteke.
Ja, vem... -Tako je. Preti vam...
Razumem, gospod. -Mami, rada bi gledala video.
Ga. van Zand?
Odlično.
Fantje in dekleta, malo pozornosti, prosim.
To je vaša nova sošolka Koosje.
Živjo, Koosje. -Zelo dobro. Lahko sediš zraven Ronje.
Kar pojdi.
Živjo. -Jaz rišem nebo.
Luna ni najboljša, a jo bom zbrisala kasneje.
V razredu imamo novo učenko.
Ime ji je Koosje in res je kul.
Zdaj sva najboljši prijateljici.
Njena najljubša barva so rdeče in modre bleščice.
Zraven mene sedi v razredu. Ima rjave lase.
Enako visoka je kot jaz.
Večerja.
Boris. Boris.
1, 2...
3, 4, 5...
Zapri oči.
Si končala? -Skoraj. Tako.
Pridi pogledat. Poglej se v ogledalu.
Umij si zobe in pojdi v posteljo. -Lahko, prosim, zaželim lahko noč?
Na hitro.
V govorilnici sem.
Čas je za posteljo.
Boris? Ali mama?
Stiskanje ali ovohavanje?
Dobro.
Boris.
Nehaj.
Hitreje, hitreje.
Zdravo. -Živjo.
Jutro. -Dobro jutro.
Pojdiva.
Pridi.
Dnevna soba.
Tukaj, kajne? Glej, jutranje sonce.
In gugalnico tukaj. Točno tukaj.
Brati časopis, kuhati zajtrk...
Tukaj omarice s starimi z granitnimi pulti na vrhu.
Našel jih boš na kakšnem bolšjem sejmu.
Boš kavo? Konec koncev sva v kuhinji?
Ali imava kavo?
Seveda.
Dvojno ekspresno kavo.
Spusti me naprej, še celo hišo moram zrisati.
Pazi. Maček. Spi.
Zdravo. -Dober dan.
Živjo. -Zdravo.
Prvič? -Torej...
Se me ne spomnite, kajne? Enkrat sem bila pri vas.
Imeli smo seanso. -Točno.
Uspeli ste komunicirati z mojo babico.
Povedali ste mi za njen prstan. Kam ga je skrila.
Lep je.
Vem, da tega ne počnete več, a moj oče je umrl.
Rada bi le...
Vedela, če je v redu.
Oprostite.
S tem sem zaključila. Dokončno.
To je zdaj moja služba.
Kako trapasto, se opravičujem.
Oprostite.
Želim si, da bi imela vaš dar...
Vsak dan bi ga obiskala.
Če si kdaj premislite.
Halo? -Tukaj je očka John.
Zabavamo se. -Trenutno se ne moremo oglasiti.
Pustite sporočilo in poklicali bomo nazaj.
Točno tako, adijo.
Vau, John... Tvoj glas.
Pogrešam te, prijatelj.
Merel. Seveda, kličem tebe.
Sjoerd tukaj. Kako ti gre?
In kako sta otroka?
Dolgo časa je že minilo. Rad bi vas kaj videl.
Obljubiš, da boš poklicala? Adijo.
Imate tri nova...
Sporočila izbrisana.
Mami, se grem lahko igrati h Koosje? Prosim.
Če njena mama pravi, da je v redu. -Seveda je v redu.
Odlično, ljubica. Te poberem kasneje.
Adijo, ljubica. -Super.
Greva na krompirček?
Si vedel, da je v mlečnih napitkih podganji strup?
Jaz bom jagodni podganji strup.
Lahko naročiš, kar hočeš.
Rad bi XL hamburger meni z dodatno majonezo. In...
Kroket, sirni prigrizek ter 6 mini spomladanskih zavitkov.
Pa še veliko coca colo.
Velik čokoladni napitek. Dajte kar dva.
In sladoled s karamelo.
To bo vse.
Jaz bom enako, prosim. -Vse?
Ja. Lačna sva.
To bo 65,70 evrov.
Moj očka je potapljač. Lahko plava zelo globoko.
To pa je nekaj, česar ne slišiš vsak dan.
Tudi našo hišo gradi.
Vau, to pa je nekaj posebnega. -Zelo močan je.
Res? -Zelo priročno.
Očitno imaš kul očeta.
Vidim, da smo vas skušali večkrat kontaktirati,
Niste dobili naših pisem? -Ne, nisem.
Torej, ja. Opomin, vendar vi meni dolgujete denar.
Pa poglejmo. Tako je.
Če trupla ni, moramo najprej raziskati izginotje...
Preden lahko izplačamo zavarovalnino.
Vendar...
Zgodilo se je pred enim letom, to drži?
Ga. van Zandt? Naš referent za odškodnine bo v stiku z vami.
Podvodna smrt
Epilepsija? -Ne.
Astma?
Je kdaj imel srčno okvaro ali infarkt? Ne.
Je bil povsem zdrav, teden dni pred odhodom?
Nobenih fizičnih simptomov?
Zadihanost?
Dobro. -Vam lahko prinesem še...
Prosim.
Hvala.
Dobro...
Kako bi opisali vajin zadnji pogovor?
Torej...
Običajen...
Povsem običajen.
Kako si? -V redu. Zamujam na roditeljski.
Čez minuto imamo potop. Hotel sem le slišati tvoj glas.
Mislila sem, da greste jutri. -Tudi jaz sem tako mislil.
Jutri bo slabo vreme.
Prosim, pridite noter.
Ne skrbi.
Pokličem jutri zvečer, ko bom na trdnih tleh.
Prav.
Lepo se imej. -Poljubček?
Ja, poljubček. -Poljubček.
Vas je skrbelo?
Rekli ste mi: "Če lahko komu uspe, lahko njemu."
Kaj je šlo narobe?
Ja! To so Johnova glasovna sporočila...
Je to trik vprašanje? Ne vidim smisla v tem.
Vem, da je neprijetno, a žal moram vprašati.
Ne, kar se mene tiče.
Lahko pridem drugič, če želite.
Ni potrebe.
Vem, da je vaš mož umrl.
Da ste vdova že eno leto.
Čeprav njegovega trupla verjetno ne bodo nikoli našli...
Morava najti način, da ga uradno razglasimo za mrtvega.
Halo?
Sjoerd?
To se bo slišalo kot kliše, a...
Niste edini, ki žalujete.
Tako dolgo.
Prej ko slej, boste z otrokoma našli način, da boste živeli s tem.
A, če sem iskrena, bolečina bo vedno prisotna... In pogrešanje.
Ena stvar, ki mi jo je ta služba pokazala, je, kako žilavi so ljudje.
Vse bo v redu.
Ste končali?
Lahko greste.
Prosim, vzemite si čas in preglejte te stvari.
Poberite se! Ne potrebujem vašega klinčevega denarja! Spizdite!
Spet bom začela delati od doma.
Torej, če kdo pride, imejta to v mislih.
Ne delajta preveč hrupa.
Zmenjeno? Ja, prav.
Jaz sem kapitanka. Ti pa si...
Tako smešna si videti.
Počasi se premika.
Premika...
Starejši moški.
Introvertiran.
Sivi lasje.
Vidim barve.
Ta prostor...
Tukaj je bilo vse v redu.
Njegovi...
Vnuki.
Tvoji otroci.
Ponosen je na vas.
Ste v redu? -Ja, ja.
Hvala.
To je za vas.
Lisica.
Lisičja glava.
John Lennon.
John Lennon, le brez svojih očal.
John Lennon nikoli ni brez očal.
Zdi se nekako otožen. Tako nekako.
Tudi sova. Čudovita sova, tamle.
Kaj, če se kaj zgodi?
Upajva na to. Nočem, da je dolgočasno.
Rada bi, da se nekaj zgodi. To je to.
Zanima te denar od življenjskega zavarovanja, kajne?
Resno mislim.
Prišel bi te obiskat v tvojo belo sobo.
Spila bi čaj.
Ti bi mi povedala vse o otrocih. Jaz pa tebi koliko sem te pogrešal.
Če te zagledam tam... Bom vedela, da te ne bom nikoli več videla.
Tega pa nočem.
Res ne.
Nič se ne bo zgodilo, obljubim.
Mami? -Ja, ljubica?
Imam nekaj vprašanj o treningu potapljanja.
Prav.
O tem ne vem veliko, a morda bi lahko šli skupaj na tečaj?
Ne, mislim... Ker si spet začela s tem...
Sem mislila, da bi se lahko usedla v stol in vprašala očeta.
Ljubica...
To so moja vprašanja.
Kako globoko si? Je mrzlo in temno? Prišli te bomo iskat...
Ne vem, če lahko. Ali če bi bila sposobna.
Oprosti.
Ne morem. -Poskusi znova.
Nikoli ga še nisem iskala.
Preveč me je strah.
Za vašo sestro gre, kajne? -Dvojčica. Bila je majhna deklica.
Skušala bom priti v stik z vašo sestro.
Nikoli ne vem, kdo se mi bo prikazal.
Sledim jim in vam povem kaj čutim in vidim.
Vam lahko ponudim vodo? -Začniva.
Seveda.
Prav.
Zasanjano dekle.
Rada bi se igrala.
Smešna je.
Pleše.
In... Glasba.
Pojdi stran.
Morda bi morali končati.
Dobro jutro. Sander Toussaint, nepremičninski agent.
Merel van Zand. Prosim, vstopite.
Dobrodošli. -Hvala.
Res bi lahko naredili nekaj čudovitega iz tega.
Vedno se da nekaj narediti iz stare hiše.
Morali bi jo videti, ko smo se vselili.
Je super za otroke? -Nedvomno.
Oba sta bila rojena tukaj. Ne poznata nič drugega.
Čudovito.
Toliko svetlobe.
Visoki stropi.
Smem? -Seveda.
Poznam nekoga, ki bi lahko popravil stene za vas.
Preprosto opravilo je, ki bi res lahko dvignilo vrednost hiše.
Ga pokličem kar takoj? Samo da vemo, kje smo. -Ja.
O, ljubica.
Si v redu? -Prav.
Gospa, ni se vam treba odločiti takoj.
Ne, nedvomno želimo iti. Zagotovo.
Sjoerd. -Zdravo, Ronja. Živjo.
Živjo, Boris. Lepo te je videti.
Dovolite mi, da pozdravim vajino mamo.
Se nam boš pridružil pri kosilu?
Torej imaš tudi ti en bar pritiska.
Kar pomeni, da na celotnem telesu čutiš 3,5 bara pritiska.
Zelo dobro. To je res izvrstno.
Veš. kakšen je pritisk pri 200 metrih?
20? -Blizu, 21 barov.
Pomagal ti bom. -Ni potrebe.
Vidva morata nehati rasti.
Skrivalnice. Takoj zdaj. -Morda pozneje, prav?
Štej do 10.
Mami, pojdi se skrit.
Prav.
1.
2.
3.
4.
5.
6.
10. Prihajam po vas.
Merel?
Zdravo?
Očka je doma. Očka?
-Očka!
John?
Oči? Očka?
Poišči ga.
V omarici.
Si tukaj?
Bu! Pa te imam.
To bo najina mala skrivnost, prav? -Ja.
Zdravo?
Drži jo tukaj, pred sabo. Dvigni jo.
Ko jo spustiš, zdrsneš z roko dol, tako.
Prav? Razširi noge.
Noge narazen.
Ja, bravo. V enem poskusu.
Bi poskusil tega?
Sjoerd?
Kdaj misliš, da ga boš dvignil?
Dvignil?
Saj boš dvignil očeta, kajne?
Zadnje čase sem bil zelo zaposlen.
Južna Amerika, Mehika, Indonezija.
Niti za obiskat vas nisem imel časa.
A boš vsaj poskusil, kajne?
Veš...
Včasih rečemo kaj, kar si obupno želimo uresničiti...
A ne moremo.
Veš, kaj mislim?
Lahko prevzamem?
Kako se držita?
Ja. Kar dobro.
Čisto v redu sta.
Kaj pa ti?
Seveda.
Lepo, da si vprašal.
Lepo je biti spet tukaj.
To je Johnova glavna arterija.
Prodajam hišo.
Kaj res?
Zakaj?
Toliko nadležnih opravkov s hipoteko in davki...
Nadležno je.
Takšno je življenje, Sjoerd.
Ali kriviš mene?
Nehala si se oglašati na telefon.
Sjoerd... -Vem, kaj misliš.
Celo sam je to predlagal.
Rekel je:
"Se ti ne zdi, da je čas, da si najprej omisliš spremembo?"
In... -Prepričana sem, da ti je oprostil, Sjoerd.
Je rekel, da mi?
Ga pogosto kontaktiraš? -Ne, Sjoerd. Ga ne.
Ne verjamem ti.
Mi ne? -Ne. Zakaj ga ne bi kontaktirala?
Morda ni tako preprosto.
Merel...
So ga zavajali? Moral je vedeti.
Pozabil je na pravilo, ne glej nazaj.
Za hip jo je videl, ko je izginjala v podzemlje.
Ubogi Orfej. Nikoli je ne bo več videl.
Žal mi je zanj. Kaj pa tebi?
Ne bi smel gledati nazaj, kajne?
Zdaj pa pojdi spat, ljubica.
Rad te imam. -Jaz pa tebe.
Nočko.
Naju lahko pelješ v šolo? -Le, če mama dovoli.
Kaj bi... -Palačinko s slanino.
Slanino. Še kaj drugega? -Mora biti v obliki srca.
Palačinka s slanino v obliki srca.
Tukaj so krožniki. -Najlepša hvala.
Tudi moj očka mi daje denar.
Vprašala ga bom. Če nimaš nič proti.
84, 85...
86, 87...
88, 89...
90.
Menil sem, da bi lahko šel po nekaj hrane.
Morda bi lahko zvečer pripravil testenine.
To je najboljše, vsaj tako je rekel prodajalec.
Sinoči nisem mogel spati. Razmišljal sem...
Vse kar počnem je delo. Nimam niti toliko časa, da bi zapravljal denar.
Od zdaj naprej bi rad jaz plačeval hipoteko.
To res ni potrebno.
To je zelo prijazno od tebe... -Prosim.
Dovoli mi, da to storim zate. Resno.
Ne smeš prodati hiše.
Vzemi to kot posojilo... -Nočem.
Ni ti treba vsega početi sama.
Si prinesel mleko? -Mleko?
Mleko. Zjutraj si ga spil. Boris ne more zaspati brez kozarca mleka.
Oprosti, nisem vedel.
Kaj si naredil z mojim avtom? -Kako to misliš?
Prtljažnik se ne odpre. -Se. Samo gumb pritisni.
Odpiral se je kar sam. Boris je rekel, da te je motilo in sem ga popravil.
To so naše stvari.
Morda je zdaj čas, da greš.
Seveda.
Preprosto... -Je že v redu.
Sladkarije. Iz trgovine s sladkarijami. Potem smo se malo igrali.
Očka?
Lahko dobim nekaj žepnine?
Kje?
V omarici?
Ali smem?
Te to ne moti?
Kje si?
V vodi?
Se opravičujem, samo kartice sprejemamo.
Prav. A jaz sem že v tej vrsti. Merel. Vzemi mojo, daj.
Ne morem. -Seveda lahko. Ne skrbi.
Vedno se hihitata. Tako smešno je.
Ronja gre res rada k vam. -Vedno govori o svojem očetu.
Kako mu je že ime? -John.
Z Johnom bi se morala kdaj oglasiti.
Lahko bi kaj spili skupaj.
Ne poznava veliko ljudi v soseski.
Seveda. -Si prosta v sredo?
Torej, John... -Seveda, potapljat se je šel.
V Južno Afriko, kajne? Kdaj se bo vrnil?
Ne bi vedela.
Se bomo že ujeli. Adijo.
To je za sladkarije. Moj očka mi ga je dal.
Kim mi je povedala, da je tvoj očka umrl.
Ne. V redu je. Le domov bi šla rada.
Prav.
Kaj se je zgodilo, ljubica?
Je povezano z očkom?
Mami, ne počutim se dobro.
Kaj? -Ne počutim se dobro.
Ne bodi tak dojenček, Boris. Prosim.
Lahko ostanem doma?
Zakaj si tako živčna? Precej prezgodni smo.
Imam pomemben sestanek.
Kakšen sestanek?
S stranko.
Kakšno stranko?
Boris, premakni se.
Dajmo, Boris.
Kam greš, Boris? Si jokal?
Hej, nehaj.
Začeli bomo. -Ja.
Zdravo, dobrodošli. -Kje je Sander?
Nepremičninski agent je notri, da odgovori na vsa vaša vprašanja.
Škripajoča tla. Slišite?
To steno podrete, da dobite en velik...
Všeč mi je in te...
Leseni okvirji. -To je del šarma.
Oprostite za trenutek. Kaj se dogaja?
Premislila sem si.
Nočem nadaljevati. -Ampak, saj gre odlično.
Rada bi ostala tukaj. -Lahko počakate zunaj?
Hočem ostati. -Ne morem nagnati teh ljudi ven.
Seveda, lahko. Ostajam. Konec zgodbe.
Žal mi je. -Prosim...
Gospa, vsi ostali. -Prosim, sledite mi.
Škoda.
Res škoda.
Pustite sporočilo in poklicali vas bomo nazaj.
Točno tako, adijo.
Povsem se zavedam vaše situacije, vendar...
Takšnega vedenja ne morem... -Ne, saj razumem.
Si se opravičil, Boris?
Morda bi se morala o temu pogovoriti doma.
Se vidiva jutri, Boris. -Hvala.
Torej...
Kaj se je zgodilo?
Povej mi, kaj se je zgodilo, Boris.
Jebenti! Počasi imam dovolj tega tvojega obnašanja. Resno.
Me boš od zdaj naprej kar ignoriral?
Prav. Pa naj bo po tvoje.
Kje je moj denar?
Torej?
Kakšen denar?
Če si tak velik fant, mi lahko poveš kaj si počel.
Jaz? -Plaziš se naokoli.
Ti si tista, ki prodaja našo hišo.
Kaj?
Niti sanja se ti ne, kaj se dogaja... -Ne da bi naju vprašala.
Nočem živeti drugje. -Nehaj.
Vse naredim za vaju in nazaj dobim le sranje.
Prasica. -Kaj si mi rekel?
Želim si, da bi umrla. -Boris...
Sranje.
Boris.
Prekleti hudič!
Bor...
Oglasi se, oglasi se... -Hočem poklicati očka.
Pogovoriti se morava o govorilnici. -Zakaj?
Ker je očka mrtev.
Ostani notri. -Hočem poklicati očka.
Rekla sem ne. Pojdi najti svojega brata.
Pridi dol.
Oprosti.
Mami.
Živjo, vidva.
Vse bo v redu.
To je bilo pa kar grozljivo.
Sta v redu?
Vse bo v redu.
Opazovali bomo zlomljeno rebro,
da preprečimo pnevmotoraks ali lomljenje.
Obdržali vas bomo čez noč...
Če jo pustimo takšno, se bo nekoč zrušila.
Tako kot drevo.
Nočem, da jo podremo. -Vem, ljubica.
Ronja, počakaj.
Očka, govorilnica mora iti.
Pokvarjena je. Ne moreva se več pogovarjati.
Prav.
Boris?
Hoče govoriti s tabo.
Pridi.
Testiram. Halo?
Testiram. Boris pri telefonu. Halo? 1, 2, 3...
Testiram.
Očka...
Pogrešam te.
Ne morem še priti pote. Vendar vadim.
Ali bi raje ostal tam spodaj.
Tudi tako je zame v redu.
Adijo očka...
Sranje.
Zapustil si nas.
Tako težko je. Ti prasec.
Adijo, dragi.
Pojdiva.
Muci, muci.
MEDIATRANSLATIONS