Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Здравей, маймунке.
Какво е това? - Товарен камион очевидно.
Не, питам за другото.
Стара телефонна кабина. Не е ли красива?
Трябва да пуснеш монета. Виждаш ли?
Пише "телефон".
Къде е мама?
Мамо!
Би ли ги подържал? - Аз ще хвана въжетата.
Виждам... срамежливо момче.
Хладилник.
Магнити.
Рисунка.
Негова рисунка.
Радвам се, че още стои окачена.
Днес я карай по-полека. Става ли? - Добре. Нямам никакви планове.
Беше много приятно.
Здравей. Какво ще кажеш? - Купи ли боя?
Красива е, нали?
Потрошена телефонна кабина.
Семейство Ван Занд. Добро утро. Кого търсите?
Със зелени гумени ботуши ли?
Може ли и аз? - И с розов раиран панталон.
Не, нямам представа кого търсите. - Мен търсят.
Здравей, телефонче. Ало?
Стегна ли куфара си? - Скоро ще го приготвя.
Винаги оставяш всичко за последния момент.
Обеща да погледнеш багажника.
Ще го оправя, като се върна. - Разбира се.
Красива си, когато се цупиш.
Пет, четири...
Тайната е... - Да запазиш спокойствие под водата.
Каквото и да става.
След Бушменската дупка пак ще се упражняваме в езерото.
Ето, подарявам ти го.
Наистина ли?
Знаеш ли къде се намира пещерата?
В Южна Африка, нали?
Местността се нарича Кару.
Представлява огромна ивица земя, пуста и безлюдна.
Но отдолу има нещо скрито.
Една малка мътна локва, заобиколена от няколко дървета.
Все едно е валяло.
Тя води към една от най-дълбоките подводни пещери в света.
Бушменската дупка.
Дълбока е 282,6 метра, налягането там е 30 бара.
Този часовник няма да издържи.
Повече хора са стъпвали на Луната, отколкото на дъното на тази пещера.
С нашето оборудване двамата с Шурд ще успеем да се проврем.
Ще се спускаме много бавно.
Крачка по крачка.
Метър по метър, бавно надолу към дъното.
Възможно най-близката точка до центъра на Земята.
Ще отнеме тринадесет минути, за да стигнем до дъното.
Пет минути - да свършим работата. Нито минута повече.
После започва дългото пътуване обратно към повърхността.
Дванадесет часа.
Дванадесетчасово изкачване.
На дълбочина от 150 метра Шурд ще ме чака за контролен преглед.
Ще продължим пътуването си заедно. Чак до повърхността.
Където ще ни чака екипът.
Тъмно ли е на дъното?
На такава дълбочина няма цвят, нито светлина. Нищо.
Затвори очи.
Какво виждаш? - Нищо.
Красив непрогледен мрак.
Време е да си лягаш. - Още не.
Колко е часът? Виждаш ли?
Лека нощ, маймунке.
Сладки сънища.
Чао, татко.
Н А Р К О З А
След една година
Може ли да гледам едно клипче?
Само едно. - Добре, само едно.
Кой се обажда? - Анони...
Анонимен. Остави го да звъни. - Но така не мога да гледам.
Изчакай една секунда.
Ало?
Г-жо Ван Занд? - Да. Добро утро.
Радвам се, че се свързах. Обаждам се от "Ес Ен Ес Банк".
От коя банка? Сега не мога да гледам нищо.
Искаме да поговорим с вас за вноските по ипотеката ви.
Да, знам... - Има опасност...
Разбирам, господине. - Мамо, искам да гледам клипче.
Г-жо Ван Занд?
Отлично.
Момчета и момичета, моля за внимание.
Това е новата ви съученичка Коуша.
Здравей, Коуша. - Добре. Може да седнеш до Роня.
Ето там.
Здравей. - Аз рисувам небето.
Луната ми не стана хубава, но после ще я изтрия.
Имаме нова ученичка в класа.
Казва се Коуша и е много готина.
Станахме най-добри приятелки.
Любимият й цвят е искрящо червено и синьо.
Седи до мен в класната стая. Има кестенява коса.
Висока е колкото мен.
Вечерята е готова.
Борис!
Едно, две,
три, четири, пет...
Затвори очи.
Готово ли е? - Почти. Готово.
Огледай се в огледалото.
Измий си зъбите и си лягай. - Може ли да пожелая лека нощ?
Бързичко.
Аз съм в телефонната кабина.
Време е за лягане.
На Борис или на мама?
Гушкане или подушване?
Добре.
Борис?
Престани.
По-бързо.
Здравей. - Здрасти.
Добро утро. - Добро да е.
Да вървим.
Хайде.
Всекидневната.
Ще е тук, нали? Погледни. Сутрешното слънце.
А тук ще има люлка. Точно тук.
Ще чета вестник, ще приготвям закуска.
Тук ще има шкафове със стари гранитни плотове.
Ще ги откриеш на някоя гаражна разпродажба.
Искаш ли кафе? В кухнята сме все пак.
Имаме ли кафе?
Разбира се.
Двойно еспресо.
Аз ще се захващам. Имам да проектирам цяла къща.
Внимавай. Котаракът. Спи.
Привет. - Добър ден.
Здравейте.
За първи път ли идвате? - Всъщност...
Не ме помните, нали? Идвах в дома ви веднъж.
За сеанс. - Ясно.
Успяхте да се свържете с баба ми.
Казахте ми къде е скрила пръстена си.
Чудесно.
Знам, че не практикувате вече, но баща ми почина.
Искам само...
... да разбера дали е добре.
Съжалявам,
но приключих с тази дейност. Окончателно.
Вече се занимавам с това.
Ама че съм глупава! Извинявам се.
Съжалявам.
Ще ми се да притежавах вашата дарба.
Бих го посещавала всеки ден.
Ако решите да подновите практиката си.
Ало? - Обажда се татко Джон.
Забавляваме се. - Не можем да вдигнем.
Оставете съобщение и ще ви потърсим.
Точно така. Чао.
Леле, Джон... Гласът ти...
Липсваш ми, приятелю.
Мерел, теб търся, разбира се.
Обажда се Шурд. Как я караш?
Как са децата?
Не сме се чували отдавна. Иска ми се да се видим някой път.
Обещаваш ли да ми звъннеш? До скоро.
Имате три нови...
Съобщенията са изтрити.
Мамо, може ли да си поиграем у Коуша? Моля те.
Ако майка й позволи. - Разбира се.
Идеално, миличка. Ще мина да те взема после.
Чао. - Чудесно.
Да отидем ли за пържени картофки?
Знаеш ли, че млечните шейкове съдържат отрова от плъхове?
Аз ще си поръчам ягодова отрова от плъхове. А ти?
Поръчай си каквото пожелаеш.
Искам едно голямо комбинирано меню с хамбургер с повечко майонеза,
една крокета, снакс със сирене и шест пролетни минирулца.
Както и една голяма кока-кола.
И голям шоколадов млечен шейк. Нека бъдат два.
И сладолед с карамел.
Това ще бъде всичко.
За мен същото, моля. - Всичко ли?
Да. Гладни сме.
Дължите 65,70 евро.
Моят татко е водолаз. Спуска се на голяма дълбочина.
Интересно. Човек рядко чува подобно нещо.
Също така строи и нашата къща.
Еха! Това е много специално. - Той е страшно силен.
Така ли? - Много полезно качество.
Явно имаш готин татко.
Виждам, че сме се опитвали да се свържем с вас няколко пъти.
Не сте ли получили писмата ни? - Не.
Само да ви напомня, че вие ми дължите пари.
Да видим. Така.
Ако тялото липсва, първо трябва да проведем разследване,
за да може застраховката да бъде изплатена.
Но...
Случило се е преди една година. Нали така?
Г-жо Ван Занд, наш служител ще се свърже с вас.
Смърт под водата
Епилепсия? - Не.
Астма?
Сърдечна недостатъчност или удар? - Не, не е получавал.
Беше ли в добро здраве през седмицата преди експедицията?
Не е проявявал физически симптоми?
Задух?
Добре. - Да ви долея ли?
Моля ви.
Благодаря.
Така.
Как бихте описали последния си разговор?
Ами...
... протече нормално.
Съвсем нормално.
Как си? - Закъснявам за родителска среща.
Ще се спуснем след малко. Исках само да чуя гласа ти.
Мислех, че ще се спускате утре. - И аз мислех така.
Но времето ще е лошо утре.
Заповядайте.
Не се безпокой.
Ще ти звънна утре вечерта, като стъпя отново на твърда земя.
Добре.
Забавлявай се. - Целувка?
Целувам те. - И аз те целувам.
Разтревожихте ли се?
Казахте ми: "Ако някой е способен да го направи, това е той".
Какво се обърка?
Свързахте се с гласовата поща на Джон...
Това подвеждащ въпрос ли е? Не разбирам накъде биете.
Знам, че не е приятен, но се боя, че трябва да го задам.
Не и от моя гледна точка.
Може да дойда друг ден.
Няма нужда.
Знам, че съпругът ви е починал
и че сте вдовица от една година.
Макар че тялото му вероятно няма да бъде открито,
трябва да намерим начин да го обявим за мъртъв официално.
Ало?
Шурд?
Може да прозвучи изтъркано,
но вие не сте единствената, която скърби
толкова дълго време.
Впоследствие с децата си ще намерите начин да го превъзмогнете.
Но трябва да бъда откровена, болката и липсата ще останат.
Покрай тази професия се убедих колко издръжливи са хората.
Всичко ще бъде наред.
Приключихте ли?
Вървете си.
Намерете време да прегледате документите.
Разкарайте се! Нямам нужда от проклетите ви пари. Чупката!
Отново ще работя от вкъщи.
Ако дойде чужд човек, ви моля да се съобразявате.
Да не вдигате много шум.
Става ли? - Да, разбира се.
Аз съм капитанът, а ти си...
Изглеждаш много глупаво.
Движи се тромаво.
Влачи краката си.
Възрастен мъж.
Интроверт.
С побеляла коса.
Виждам цветове.
Това място...
Всичко е наред тук.
Неговите...
... внуци.
Вашите деца.
Той се гордее с вас.
Добре ли сте? - Да.
Благодаря ви.
Това е за вас.
Лисица.
Главата на лисица.
Джон Ленън.
Джон Ленън, само че без очила.
Той никога не ходи без очила.
Изглежда малко навъсен. Ето така.
И бухал. Ето там има красив бухал.
Ами ако се случи нещо?
Дано. Не искам да бъде скучно.
Ти искаш нещо да се случи. Разкрих те.
Искаш да докопаш парите от застраховката, нали?
Говоря сериозно.
Ще идвам да те посещавам в твоята бяла стая.
Ще пием чай.
Ти ще ми разказваш за децата, а аз ще обяснявам колко ми липсваш.
Ако те видя там, ще знам, че няма да те видя повече.
Не искам това да се случва.
Наистина.
Нищо няма да се случи. Обещавам.
Мамо? - Да, миличък?
Имам въпроси, свързани с гмуркането.
Добре.
Не разбирам много от това, но може да те заведа на курс по гмуркане.
Не, имах предвид... Понеже отново се захвана с това,
реших, че може да седнеш на стола и да попиташ татко.
Миличък...
Ето това са въпросите ми.
На каква дълбочина си? Студено и тъмно ли е там?
Не знам дали ще мога, нито дали ще успея.
Съжалявам.
Не мога. - Пробвай пак.
Не съм го търсила досега.
Страх ме е.
Става дума за сестра ви, нали? - Сестра близначка. Беше мъничка.
Ще се опитам да се свържа с нея.
Никога не знам кой ще се яви пред мен.
Следвам го и ви обяснявам какво чувствам и виждам.
Искате ли вода? - Да започваме.
Разбира се.
Започвам.
Замечтано момиченце.
Иска да си играем.
Забавно е.
Танцува.
Звучи музика.
Върви си.
Махни се.
Май е най-добре да спрем.
Добро утро. Аз съм Сандер Тусент - брокерът.
Мерел ван Занд. Влезте, моля.
Заповядайте. - Благодаря.
Тази къща може да се превърне в истинско бижу.
Винаги има какво да се обнови в една стара къща.
Да я бяхте видели, когато се нанесохме.
Сигурно е върхът за децата? - И още как.
И двамата са родени тук. Не са живели никъде другаде.
Прекрасна е.
Влиза много светлина.
Високи тавани.
Може ли? - Разбира се.
Познавам майстор, който може да измаже тавана.
Простичка работа, но осезаемо ще повиши стойността на къщата.
Да му звънна ли още сега, за да уточним нещата?
Ето го Джони.
О, скъпи...
Добре ли сте? - Да.
Не е нужно да решавате на момента.
Не, категорично искаме да се изнесем.
Шурд! - Здравей, Роня.
Здравей, Борис. Радвам се да те видя, приятелче.
Нека да поздравя майка ви.
Ще обядваш ли с нас?
И атмосферното налягане е един бар,
което означава, че тялото ти е изложено общо на 3,5 бара.
Браво. Удивително.
А знаеш ли колко е налягането на дълбочина от 200 метра?
Двайсет? - Близо си. 21 бара.
Ще ти помогна. - Няма нужда.
Трябва да престанете да растете.
Да играем на криеница. - Става ли малко по-късно?
Брой до десет.
Мамо, скрий се.
Добре.
Едно.
Две.
Три.
Четири.
Пет.
Шест.
Десет. Тръгвам да ви търся.
Мерел?
Ехо?
Татко се е прибрал. - Татко?
Тате?
Татко?
Джон?
Тате? Къде си?
Открийте го.
В гардероба.
Тук ли си?
Па! Заблудих те.
Да си остане нашата малка тайна? - Добре.
Ехо?
Хващаш брадвата отпред. Вдигаш я високо.
Когато замахваш, плъзгаш ръката си ето така.
С широко разтворени крака.
Разтвори краката.
Браво. С един удар.
Искаш ли да пробваш с това дърво?
Шурд?
Кога мислиш, че ще го извадиш?
Да го извадя ли?
Ще извадиш татко, нали?
Напоследък бях доста зает.
В Южна Америка, в Мексико, в Индонезия.
Дори нямах време да дойда да ви видя.
Но ще се опиташ, нали?
Знаеш ли?
Понякога казваме неща, които отчаяно искаме да се случат,
но всъщност това е невъзможно.
Разбираш ли ме?
Да продължа ли аз?
Как се справят децата?
Доста добре.
Справят се чудесно.
А ти?
И аз.
Много мило, че попита.
Приятно е да съм отново тук.
В главната артерия на Джон.
Продавам къщата.
Така ли?
Защо?
Ипотеката и данъците ми създават големи главоболия.
Обременяват ме.
Такъв е животът, Шурд.
Обвиняваш ли ме?
Престана да отговаряш на обажданията ми.
Шурд... - Знам какво си мислиш.
Дори самият той го предложи.
Каза:
"Не мислиш ли, че е време да се спуснеш пръв за разнообразие?".
И... - Сигурна съм, че ти е простил.
Каза ли ти го?
Често ли се свързваш с него? - Не, Шурд.
Не ти вярвам.
Така ли? - Защо да не се свързваш с него?
Може би не ми е толкова лесно.
Мерел...
Да не би да му погаждат номера? Трябвало да разбере.
Забравил за правилото - да не поглежда назад.
За миг я видял как изчезва в подземния свят.
Клетият Орфей. Нямало да я види повече.
Мъчно ми е за него. А на теб?
Не биваше да поглежда назад, нали?
Сега заспивай, мила.
Обичам те. - И аз те обичам.
Лека нощ.
Може ли да ни заведеш на училище? - Само ако майка ви позволи.
Какво приготвяш? - Палачинка с бекон.
С бекон. Нещо друго? - Трябва да е с формата на сърце.
Палачинка с бекон с формата на сърце.
Ето чиниите. - Много благодаря.
И моят татко ми дава пари.
Ще му поискам.
Осемдесет и четири, осемдесет и пет,
осемдесет и шест, осемдесет и седем,
осемдесет и осем, осемдесет и девет,
деветдесет.
Реших да напазарувам.
Може да спретна паста довечера.
Това е най-доброто вино според продавача в магазина.
Не можах да спя снощи. Размишлявах.
Само работя, а дори нямам време да харча парите си.
Искам да изплащам ипотеката от сега нататък.
Наистина не е нужно.
Много мило... - Моля те.
Позволи ми този жест. Сериозно.
Не бива да продаваш къщата.
Приеми го като заем. - Не искам.
Не е нужно да се бориш съвсем сама.
Купи ли мляко? - Мляко ли?
Прясно мляко. Сутринта свърши. Борис не заспива без чаша мляко.
Съжалявам. Не знаех.
Какво си направил с колата ми? - В смисъл?
Багажникът не се отваря. - Отваря се. Само натисни копчето.
Преди се отваряше автоматично. Борис каза, че те вбесява.
Това са си наши работи.
Май е най-добре да си вървиш.
Хубаво.
Просто... - Няма нищо.
Бонбони. От магазина за бонбони. После си поиграхме малко.
Тате?
Може ли да ми дадеш малко джобни?
Къде?
В шкаф ли?
Може ли да си взема?
Съгласен ли си?
Къде си?
Във водата ли?
Съжалявам. Тук се плаща само с карта.
Добре, но вече съм се наредила. - Мерел, ето, вземи моята.
Не мога. - Давай. Не се притеснявай.
Двете непрекъснато се кикотят. Много е смешно.
Роня много обича да ви гостува. - Постоянно говори за баща си.
Как му беше името? - Джон.
С Джон трябва да се отбиете някой път.
Може да пийнем по едно.
Не познаваме много хора в квартала.
Добре. - Свободни ли сте в сряда?
Всъщност Джон... - Вярно. Той се гмурка.
В Южна Африка, нали? Кога ще се върне?
Не съм сигурна.
Ще го измислим. До скоро.
Чао.
Тези пари са за бонбони. Татко ми ги даде.
Ким ми каза, че баща ти е умрял.
Не, добре е. Просто иска да се прибере.
Добре.
Какво стана, миличка?
Свързано ли е с татко?
Не се чувствам добре, мамо.
Какво? - Не се чувствам добре.
Недей да се глезиш, Борис. Моля те.
Може ли да си остана у дома?
Защо си толкова напрегната? Даже подраняваме.
Имам важна среща.
Каква среща?
С клиент.
С какъв клиент?
Борис, размърдай се.
Давай, Борис.
Къде отиваш, Борис? Плакал ли си?
Престани!
След малко започваме. - Добре.
Добре дошли. - Къде е Сандер?
Брокерът е вътре и ще отговори на всичките ви въпроси.
Паркетът скърца. Чуваш ли го?
Ще избием тази стена.
Къщата е прекрасна.
Харесвам дървените рамки. - Те са част от чара й.
Извинете ме за секунда. Какво става?
Размислих.
Не искам да продавам къщата. - Но огледът върви чудесно.
Искам да остана тук. - Защо не изчакаш отвън?
Оставам да живея тук. - Не мога да отпратя тези хора.
Естествено, че можеш. Оставам в къщата. Точка по въпроса.
Съжалявам. - Моля ви...
Госпожо? - Последвайте ме надолу.
Жалко.
Много жалко.
Оставете съобщение и ще ви се обадим.
Точно така. - Чао.
Наясно съм в каква ситуация се намирате,
но това поведение е недопустимо. - Разбирам.
Извини ли се, Борис?
Може би е най-добре да го обсъдите вкъщи.
Ще се видим утре, Борис. - Благодаря.
Да тръгваме.
Какво стана?
Разкажи ми какво стана, Борис.
Дявол да го вземе! До гуша ми дойде от твоето поведение. Сериозно.
Докога ще се правиш, че не ме чуваш?
Хубаво. Както искаш.
Къде са ми парите?
Казвай.
Какви пари?
Щом си толкова голям, кажи ми какво си намислил.
Аз ли? - Тайно кроиш планове.
Ти продаваш нашата къща.
Какво?!
Изобщо не знаеш какво се случва. - Без дори да ни попиташ.
Не искам да живея другаде. - Престанете!
Правя всичко за вас, а вие се държите ужасно.
Кучка. - Как ме нарече?
Ще ми се ти да беше умряла. - Борис...
По дяволите!
Борис!
Проклятие!
Бор...
Обади се, хайде... - Искам да се обадя на татко.
Трябва да поговорим за кабината. - Защо?
Защото татко е мъртъв.
Стой вътре. - Искам да се обадя на татко.
Казах, че не може. Потърси брат си.
Слез оттам!
Извинявай.
Съжалявам.
Мамо!
Здравейте, деца.
Всичко ще бъде наред.
Доста се уплашихме.
Добре ли си?
Всичко ще се нареди, приятелче.
Ще наблюдаваме счупеното ребро,
за да предотвратим пневмоторакс или фрагментация.
Ще останете под наблюдение...
Ако я оставим така, ще рухне в даден момент.
Точно като дървото.
Не искам да я махаме. - Знам, мила.
Роня, чакай.
Тате, трябва да махнем телефонната кабина.
Счупена е. Вече няма да можем да си говорим.
Добре.
Борис?
Иска да говори с теб.
Ела.
Проба. Ало?
Проба. Борис на телефона. Ало? Едно, две, три.
Проба.
Тате?
Липсваш ми.
Още не мога да дойда да те извадя, но се упражнявам.
Или може би предпочиташ да останеш там долу.
И това ме устройва.
Чао, тате.
По дяволите!
Няма те вече.
Много ми е тежко, копеле такова.
Сбогом, скъпи.
Ела.
Писи-писи!
Превод ТЕОДОРА ЦОНЕВА
Филмът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО