Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Bok, majmunčiću!
Što je to? -Očito kamionet.
Ne, ono drugo.
Stari mobitel. Nije li prekrasan?
Moraš umetnuti novčić. Vidiš?
Na njemu piše "telefon".
Gdje je mama?
Mamice!
Uzmi ovo. -Idem po užad.
Vidim sramežljivog dječaka.
Hladnjak.
Magnetiće.
Crtež.
Njegov crtež.
Lijepo je što je još ondje.
Polako danas, može? -Može. Nisam ništa planirao.
Bilo je lijepo.
Hej. Što misliš? -Jesi li nabavio boju?
Nije li prekrasna?
Pokvarena telefonska govornica.
Obitelj van Zand, dobro jutro. Koga trebate?
Zelene gumene čizme?
Smijem li i ja ići? -Ružičaste hlače...
Ne znam tko je to. -Ja sam!
Halo, telefonu. Halo?
Jesi li spremio kovčeg? -Uskoro ću.
Uvijek sve radiš u posljednji tren.
Obećao si pregledati prtljažnik.
Popravit ću kad se vratim. -Baš.
Prekrasno si gunđalo.
Pet, četiri...
Tajna je... -Ostati miran pod vodom.
Bez obzira na sve.
Nakon Boesmansgata trening nastavljamo na jezeru.
Za tebe.
Zaista?
Znaš gdje je Boesmansgat?
U Južnoj Africi, zar ne?
Nalazi se u Karoou.
Prostran komad jalove i puste zemlje.
No nešto je skriveno pod površinom.
Malo mutno jezero okruženo stablima.
Kao da je kišilo.
Lokva je ulaz u jednu od najdubljih podvodnih špilja
Boesmansgat.
Duboka je 282,6 m. Atmosferski tlak iznosi 30 bara.
Sat ga neće izdržati.
Više je ljudi bilo na Mjesecu nego na dnu Boesmansgata.
Sjoerd i ja s opremom smo, jedva stanemo.
Spuštat ćemo se vrlo polako.
Korak po korak.
Metar po metar. Polako na putu prema dolje.
To je najbliže središtu Zemlje.
Put do dna traje 13 minuta.
Pet minuta da obavimo posao. Ni minutu dulje.
Tad počinje dug put natrag prema površini.
Dvanaest sati.
Uspon od 12 sati.
Sjoerd će na 150 m dubine čekati da provjerim.
Zajedno ćemo nastaviti put prema površini.
Ondje će nas čekati ekipa.
Je li mračno na dnu?
Na toj dubini nema boje. Nikakve svjetlosti, ničega.
Sklopi oči.
Što vidiš? -Ništa.
Prekrasan mrkli mrak.
Moraš poći u krevet. -Ne.
VIdiš li koliko je sati?
Laku noć, majmunčiću.
Lijepo spavaj.
Laku noć, tata.
NARKOZA
Godinu dana kasnije
Smijem li pogledati video?
Samo jedan. -U redu, samo jedan.
Tko zove? -Anoni...
Anoniman broj. Nemoj se javiti. -Ali onda ne mogu gledati video.
Neće dugo trajati.
Halo?
Gđa van Zand? -Da. Dobro jutro.
Drago mi je što se čujemo. Zovem iz banke.
Iz banke? Sad ništa ne mogu gledati.
Razgovarali bismo o otplati hipoteke.
Da, znam... -Da. Riskirate...
Razumijem. -Mama, želim gledati video.
Gđo van Zand?
Odlično.
Dečki i cure, molim pažnju.
Ovo je Koosje, vaša nova kolegica.
Bok, Koosje! -Odlično. Sjedni pokraj Ronje.
Tako.
Bok. -Crtam nebo.
Mjesec nije dobar, no izbrisat ću ga kasnije.
Imamo novu curu u razredu.
Zove se Koosje i jako je fora.
Najbolje smo prijateljice.
Omiljena joj je boja šljokičasta crvena i plava.
Sjedni sa mnom u klupi. Ima smeđu kosu.
Visoka je kao ja.
Večera!
Boris. Boris.
Jedan, dva...
Tri, četiri, pet...
Sklopi oči.
Gotovo? -Još malo. Evo.
Dođi vidjeti, pogledaj u zrcalu.
Operi zube i u krevet. -Smijem li poželjeti laku noć?
Samo brzo.
U telefonskoj sam govornici.
Vrijeme je spavanja.
Boris? Ili mama?
Maženje ili njuškanje?
Dobro.
Boris.
Prestani.
Brže, brže!
Hej. -Bok.
Jutro. -Dobro jutro.
Idemo.
Hajde.
Dnevna soba.
Ovdje, zar ne? Gle, jutarnje sunce.
Zatim idemo ovamo. Točno ovamo.
Čitaš novine, pripremaš doručak...
Kuhinjski elementi sa starim granitnim pločama.
Naći ćeš ih na dvorišnoj rasprodaji.
Želiš li kave? Ipak smo u kuhinji.
Imamo li kave?
Jasno.
Dvostruki "espresso".
Moram nastaviti, čeka me dizajn cijele kuće.
Pazi na mačka, spava.
Bok. -Dobar dan.
Hej. -Bok.
Prvi put? -Pa...
Ne sjećaš me se? Jednom sam bila u tvojoj kući.
Na seansi. -Točno.
Mogla si komunicirati s mojom bakom.
Rekla si mi gdje je skrila svoj prsten.
Lijepo.
Znam da to više ne radiš, no otac mi je preminuo.
Samo želim...
Znati da je dobro.
Žao mi je.
Time se više uopće ne bavim.
Ovo je sad moj posao.
Šašava sam. Žao mi je.
Oprosti.
Da barem imam tvoj dar...
Posjećivala bih ga svaki dan.
Ako se odlučiš opet time baviti.
Halo? -Ovdje tatica John.
Zabavljamo se. -Zato se ne možemo javiti.
Ostavite poruku i javit ćemo se kasnije.
Točno! Bok.
Ajme, John... Tvoj glas.
Nedostaješ mi, stari.
Merel. Naravno, zovem tebe.
Ovje Sjoerd. Kako si?
Kako su djeca?
Prošlo je puno vremena, volio bih vas vidjeti.
Nazovi me. Bok.
Imate tri nove...
Poruke izbrisane.
Mama, mogu li se ići igrati kod Koosje? Molim te.
Ako Koosjeina mama dopusti. -Naravno, u redu je.
Savršeno. Pokupit ću te kasnije.
Bok, dušo. -Super.
Hoćemo li na pomfrit?
Znaš li da mliječni "shake" sadrži otrov za štakore?
Ja ću otrov od jagoda. A ti?
Što god želiš.
Ja ću veliki hamburger s više majoneze, i...
Krokete, grickalice od sira i 6 proljetnih rolada.
I veliku kolu.
Dva velika čokoladna "shakea".
I sladoled od karamele.
To je sve.
Ja ću isto, molim. -Sve to?
Da. Gladni smo.
To je 65,70 .
Moj je tata ronilac, može ići jako duboko.
To se ne čuje svaki dan.
Uz to gradi i našu kuću.
To je posebno. -Nevjerojatno je snažan.
Zaista? -Jako je spretan.
Tvoj je tata jako fora.
Pokušali smo kontaktirati s vama nekoliko puta.
Jeste li primili naša pisma? -Ne, nisam.
Dobro, podsjetnik, ali vi mi dugujete novac.
Da vidimo. Dobro.
Ako nema tijela, prvo moramo istražiti nestanak
prije isplate životnog osiguranja.
Ali...
To se zbilo prije godinu dana, zar ne?
Gđo van Zand? Javit će vam se naš regulator potraživanja.
Smrt pod vodom.
Epilepsija? -Ne.
Astma?
Je li ikad doživio srčani ili moždani udar? Nije.
Je li bio dobra zdravlja prije ekspedicije?
Bez fizičkih simptoma?
Zadihanost?
Dobro. -Želite li još?
Molim.
Hvala.
Dobro...
Kako biste opisali vaš posljednji razgovor?
Pa...
Normalan...
Posve normalan.
Kako si? -Dobro. Kasnim na roditeljski.
Uskoro se spuštamo, htio sam ti čuti glas.
Nije li to sutra? -I ja sam tako mislio.
Vrijeme će sutra biti loše.
Uđite.
Bez brige.
Nazvat ću te sutra navečer s tla pod nogama.
Dobro.
Zabavi se. -Pusa?
Da, pusa. -Pusa.
Jeste li bili zabrinuti?
Rekla si da, ako to itko može učiniti, on je taj.
Što je pošlo po zlu?
Da! Ovo je Johnova glasovna pošta...
Je li to trik-pitanje? Ne vidim svrhu ovog.
Znam da je nelagodno, no nažalost, moram pitati.
Što se mene tiče, ne morate.
Doći ću drugi dan, ako želite.
Nema potrebe.
Znam da vam je suprug preminuo,
udovica ste godinu dana.
Iako njegovo tijelo vjerojatno nikad neće naći...
Nekako ga moramo proglasiti službeno mrtvim.
Halo?
Sjoerd?
Zvuči kao klišej, ali...
Niste jedina koja tuguje.
I to tako dugo.
VI i djeca naučit ćete se nositi s ovim.
No iskreno, bol će uvijek biti prisutna. Kao i osjećaj nedostajanja.
Ovaj mi je posao pokazao koliko su ljudi otporni.
Sve će biti u redu.
Jeste li završili?
Možete otići.
Molim vas da pregledate ovo.
Goni se, ne trebam tvoj usrani novac. Odbij.
Opet ću početi raditi kod kuće.
Imajte to na umu ako netko dođe.
Bez buke.
Dobro? -Jesi li pojela?
Ja sam kapetan, a ti si...
Izgledaš šašavo!
Prilazi polako.
Prilazi...
Stariji muškarac.
Povučen.
Sijede kose.
Vidim boje.
Ovo mjesto...
Tu je sve bilo dobro.
Njegova...
Unučad.
Tvoja djeca.
Ponosi se tobom.
Jesi li dobro? -Da, naravno.
Hvala.
Ovo je za tebe.
Lisica.
Lisičina glava.
John Lennon.
John Lennon bez naočala.
On nikad nije bez naočala.
Djeluje mrzovoljno. Nekako ovako.
Zatim sova, jedna prekrasna ondje.
Što ako se nešto dogodi?
Nadam se da hoće, ne želim dosadu.
Želiš da se nešto dogodi, o tome se radi.
Zanima te životno osiguranje, je li?
Ozbiljno mislim.
Posjećivat ću te u tvojoj bijeloj sobi.
Popit ćemo čaja.
Pričat ćeš mi o djeci, a ja tebi koliko mi nedostaješ.
Sretnem li te ondje, znat ću da te više neću vidjeti.
Ne želim da se to dogodi.
Zaista ne želim.
Obećajem da se ništa neće dogoditi.
Mama? -Da, dušo?
Imam pitanja o treningu ronjenja.
Dobro.
Ne znam puno o tome, no možemo skupa u školu ronjenja.
Ne, mislim... Otkad se ovim opet baviš...
Mogla bi sjesti i pitati tatu.
Dušo...
Ovo su moja pitanja.
"Koliko si duboko? Je li hladno i mračno? Doći ćemo po tebe..."
Ne znam hoću li moći.
Žao mi je.
Ne mogu. -Pokušaj opet.
Prije ga nisam tražila.
Previše se bojim.
Riječ je o vašoj sestri? -Blizanki. Bila je tek curica.
Pokušat ću stupiti u kontakt s njom.
Nikad ne znam tko mi se predstavlja.
Slijedim ih i govorim što osjećam i vidim.
Želite li vode? -Počnimo.
Naravno.
Dobro.
Sanjiva curica.
Želi se igrati.
Smiješna je.
Pleše.
I... Glazba.
Odlazi.
Makni se.
Mogli bismo stati.
Jutro. Sander Touissant, agent za nekretnine.
Merel van Zand. Uđite.
Dobro došli. -Hvala.
Ovo možete pretvoriti u nešto lijepo.
Sa starom kućom uvijek ima posla.
Trebali ste vidjeti kad smo uselili.
Sjajna za djecu? -Svakako.
Oboje su rođeni ovdje. Ne znaju za drugo.
Divno.
Puno svjetlosti.
Visoki strop.
Slobodno? -Naravno.
Znam nekog tko bi mogao ožbukati.
Malo je posla, a podići će vrijednost kuće.
Da odmah nazovem? Da znamo na čemu smo.
Slatkiš...
Jeste li dobro? -Jesam.
Gospođo, ne morate odmah odlučiti.
Ne, svakako želimo otići. SIgurno.
Sjoerd. -Hej, Ronja. Bok.
Boris, drago mi je što te vidim, stari.
Pozdravit ću ti mamu.
Pridruži nam se za ručkom.
I ti imaš 1 bar pritiska zraka.
To znači da tvoje tijelo trpi pritisak od 3,5 bara.
Bravo, stvarno zadivljujuće.
Znaš li koji je pritisak na 200 m?
20 bara? -Blizu, 21.
Pomoći ću ti. -Nema potrebe.
Morate prestati rasti.
Igra skrivača, odmah! -Možda kasnije, može?
Broji do 10!
Mamice, skrij se.
Dobro.
Jedan.
Dva.
Tri.
Četiri.
Pet.
Šest.
Deset! Tko se nije skrio, magarac je bio!
Merel?
Halo?
Tata je doma. -Tata?
Tata?
Tatice? -Tata!
John?
Tata? Tatice?
Nađi ga.
U ormariću.
Jesi li tu?
Bu! Jesam te.
Naša mala tajna, dobro? -Da.
Halo?
Primi ovako, sprijeda. Podigni je.
Kad je spuštaš, ovako je spusti niz ruku.
Dobro? Raširi noge.
Noge široko.
Da, tako. U jednom potezu.
Želiš li pokušati?
Sjoerd?
Kad ćeš ga izvući na površinu?
Izvući ga?
Izvući ćeš tatu na površinu, zar ne?
Imam puno posla u zadnje vrijeme.
Južna Amerika, Meksiko, Indonezija.
Jedva sam i vas stigao posjetiti.
No pokušat ćeš, zar ne?
Znaš...
Katkad kažemo nešto što očajnički želimo,
no to nije moguće.
Razumiješ li me?
Da preuzmem?
Kako se nose s tim?
Dosta dobro.
Dobro se snalaze.
A ti?
Svakako.
Lijepo što pitaš.
Lijepo je opet biti tu.
U Johnovu sjedištu.
Prodajem kuću.
Zaista?
Zašto?
Previše petljancije s hipotekom i porezima...
Previše petljancije.
Takav je život, Sjoerd.
Kriviš li mene?
Nisi mi odgovarala na pozive.
Sjoerd... -Znam što misliš.
I sam je tako rekao.
Pitao me
nije li vrijeme da se za promjenu ja spustim prvi.
I... -Sigurna sam da ti je oprostio.
Je li rekao tako?
Kontaktiraš li s njim? -Ne, Sjoerd.
Ne vjerujem ti.
Ne? -Ne. Zašto ne bi?
Možda nije tako jednostavno.
Merel...
Jesu li se poigravali s njim? Morao je znati.
Zaboravio je da ne smiješ gledati iza sebe.
Na tren vidio ju je kako nestaje u podzemlju.
Jadan Orfej. Nikad je više neće vidjeti.
Žao mi ga je, a tebi?
Nije se smio osvrtati, zar ne?
Sad na spavanje, dušo.
Volim te. -I ja tebe.
Laku noć.
Voziš nas u školu? -Samo ako mama dopusti.
Što želite... -Palačinke sa slaninom.
Slanina. Što još? -Mora biti u obliku srca.
Palačinke sa slaninom, u obliku srca.
Evo tanjura. -Puno hvala.
Tata mi daje i novac.
Pitat ću ga. Ako je to u redu.
84, 85...
86, 87...
88, 89...
Devedeset.
Odlučio sam otići po namirnice.
Večeras bih mogao kuhati tjesteninu.
Tip u trgovini tvrdi da je ovo najbolje.
Nisam mogao spavati sinoć. Razmišljao sam...
Samo radim. Nemam vremena ni potrošiti novac.
Želim odsad otplaćivati hipoteku.
To zaista nije potrebno.
Lijepo od tebe... -Molim te.
Dopusti da učinim to za tebe. Ozbiljno.
Ne bi trebala prodati kuću.
Smatraj to pozajmicom... -Ne želim.
Ne bi smjela sve ovo sama.
Jesi li donio mlijeko? -Mlijeko?
Mlijeko. Popio si sve jutros. Boris ne može zaspati bez čaše mlijeka.
Oprosti, nisam znao.
Što si mi učinio s autom? -Kako to misliš?
Vrata prtljažnika ne otvaraju se. -Kako ne? Samo stisni gumb.
Otvarala su se automatski. Boris kaže da te izluđuju, pa sam ih popravio.
To su naše stvari.
Možda bi trebao otići.
Jasno.
Samo... -Sve je u redu.
Slatkiši iz slastičarnice. Zatim smo se malo igrali.
Tatice?
Smijem li dobiti džeparac?
Gdje?
U ormariću?
Smijem li?
Slažeš li se s tim?
Gdje si?
U vodi?
Primamo samo kartice.
Ali već stojim u ovom redu. -Merel. Uzmi ovu, evo.
Ne mogu. -Naravno da možeš, ne brini se.
Stalno se smiju, jako je smiješno.
Ronja voli dolaziti. -Stalno govori o tati.
Kako se ono zove? -John.
Ti i John trebali biste svratiti.
Popit ćemo piće.
Ne znamo mnogo ljudi u susjedstvu.
Jasno. -Jeste li slobodni u srijedu?
Pa, John... -Vjerojatno roni.
U Južnoj Africi, zar ne? Kad se vraća?
Nisam sigurna.
Vidjet ćemo. Pozdrav!
Bok!
Ovo je za slatkiše, tata mi je dao.
Kim mi je rekla da ti je tata umro.
Ne, dobro je, samo želi kući.
Dobro.
Što je bilo, dušo?
Ima li veze s tatom?
Mama, ne osjećam se dobro.
Što? -Ne osjećam se dobro.
Nemoj biti tako osjetljiv, Borise, molim te.
Mogu li ostati kod kuće?
Zašto si nervozna? Jako smo uranili.
Imam važan sastanak.
Kakav sastanak?
S klijentom.
Kakvim klijentom?
Borise, požuri.
Hajde, Borise.
Kamo ćeš? Jesi li plakao?
Prestanite!
Započnimo. -Dobro.
Dobro došla. -Gdje je Sander?
Agent je unutra, odgovorit će na vaša pitanja.
Čujete pod kako pucketa?
Srušite ovaj zid i napravite veliki...
Sviđa mi se, a ovi
drveni okviri... -Dio su šarma.
Ispričavam se. Što se zbiva?
Predomislila sam se.
Ne želim prodati kuću. -No sve sjajno napreduje.
Želim ostati ovdje. -Pričekajte vani.
Želim ostati. -Ne mogu potjerati ove ljude.
Naravno da možete. Ostajem tu i kraj priče.
Žao mi je. -Molim vas...
Gospođo, svi ostali. -Slijedite me dolje.
Šteta.
Stvarno šteta.
Ostavite poruku i javit ćemo se kasnije.
Točno, bok!
Svjestan sam vaše situacije, ali...
Ovakvo ponašanje ne smije... -Shvaćam.
Jesi li se ispričao?
Možda da ovo raspravite kod kuće?
Vidimo se sutra, Borise. -Hvala.
Pa...
Što se dogodilo?
Reci mi što se dogodilo, Borise.
Kvragu, stvarno sam umorna od tvojeg ponašanja.
Zauvijek ćeš me ignorirati?
Dobro, kako želiš.
Gdje je moj novac?
No?
Koji novac?
Kad si tako velik i odrastao, reci mi što si smjerao.
Ja? -Šuljao si se uokolo.
Ti si ta koja prodaje našu kuću.
Što?
Ne znaš što se zbiva... -Nisi nas ni pitala.
Ne želim živjeti drugdje. -Prestani.
Sve radim za tebe, a od tebe samo sranja.
Kujo. -Kako si me nazvao?
Da si barem ti umrla. -Borise...
Sranje.
Borise.
Kvragu.
Bor...
Javi se, hajde... -Želim nazvati tatu.
Moramo razgovarati o toj govornici. -Zašto?
Jer tata je mrtav.
Ostani unutra. -Želim nazvati tatu.
Ne može. Idi nađi brata.
Spusti se odatle!
Žao mi je!
Mamice!
Hej, društvo.
Sve će biti u redu.
Bilo je baš strašno.
Jeste li dobro?
Sve će biti u redu, stari.
Pazit ćemo na to slomljeno rebro
da spriječimo pneumotoraks ili fragmentaciju.
Zadržat ćemo vas tijekom noći.
Ostavimo li je ovako, kad-tad urušit će se.
Poput stabla.
Ne želim je se riješiti. -Znam, dušo.
Ronja, čekaj.
Tatice, moramo se riješiti govornice.
Ne radi, više ne možemo razgovarati.
Dobro.
Borise?
Želi razgovarati s tobom.
Hajde.
Test, test. Halo?
Test, ovdje Boris. Halo? Jedan, dva, tri...
Test.
Tatice...
Nedostaješ mi.
Još ne mogu doći po tebe, no treniram.
Ili bi radije ostao dolje.
Slažem se i s tim.
Zbogom, tatice.
Sranje.
Nema te.
Tako je teško. Gade.
Zbogom, dušo.
Idemo.
Dođi, mačkice.
MEDIATRANSLATIONS