Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Sanjala sam čoveka koji trči.
Čovek je bio go
i trčao kroz visoku travu.
Čula sam pucnjeve.
Nešto ga je jurilo, ali nisam znala šta.
Pao je potrbuške u blato.
A zatim je drvo izraslo tamo gde je on nestao.
Mulemba.
Veoma visoka mulemba.
Napad!
Zašto? Zašto si to uradila?
Bebino srce vuče na jednu stranu,
njegovo na drugu.
Pokušala sam da održim svoje da bi kucalo u sredini.
Ali moje srce bi našlo način da pređe na njegovu stranu.
Jedne noći, nije se vratilo.
Krstim te da ne zaboraviš,
mine treba da eksplodiraju.
Ugroziš li opet našu misiju,
spaliću te živu.
Jara će mi oprostiti.
Sigurno joj je dizel ušao u mozak.
Duta, pusti moj "rep" u autobusu.
Želim da me ljudi dožive.
Ne mogu devojko, šef mi ne dozvoljava.
Hajde, zamaraš me, samo uradi to.
Kobelo, neka svi uđu
i reši se ove devojke. Moramo da idemo. Skloni se!
Hej, Kobelo, šta ima?
Jesi li preslušao moju muziku?
Da, upao sam u govna zbog toga.
Juče me je policija uhapsila.
Uzeli su sve tvoje CD-ove.
Zezaš.
Pretukli su me i uzeli sav novac.
Oprosti, brate. To mi nije bila namera.
Samo sam htela da širim svoju muziku.
Ne brini, sestro.
Boje se tvoje muzike, Jara.
Ali ovo sranje je dobro.
Dobro došli u Angolu, punu problema.
Živimo u ironiji, a svi već znate
Seks je zanimanje, deca kriminalci.
Borimo se da opstanemo svaki dan.
Borimo se da dođemo
do idealnog sveta i uverimo roditelje.
Put je pred nama, ne gledaj nazad.
Bila kiša ili sunce, Ovo sranje mora stati.
Ortak moj, to je to, ludilo, brate!
Moramo odmah da snimimo demo.
Tako je, Bola.
Sutra ćemo naš "rep" širiti ljudima.
Sigurnije je ako sačekamo.
Jer će karneval biti opravdanje
za more policajaca.
Mogli bi da nas uhapse.
Ali Žinga...
Uvek samo misliš, ali nikad nisi siguran?
- Mislim da jesam. - Da, da, da...
Ulice pune policajaca, mogli bi da nas uhapse.
Dosta toga, Žinga!
Jara, ako nas zatvore, nikome nećemo biti od koristi.
Žinga, radije bih u zatvor
nego u kuću poput bake.
"Rep" je gerilsko ratovanje. Pevaš i bežiš.
Pevaš ponovo, bežiš ponovo. -Nikada!
Sigurno nikad nisi čula za Davida Zea.
Brate, karneval je najbolja i jedina šansa da se čuje za naš demo.
Uguramo se kroz celu tu gužvu i proširimo se kroz paradu.
Slažem se, Bola.
Žinga, znaš li zašto?
Jer se boje da će ljudi reagovati.
Jer promena počinje ovde,
ritmom našeg "repa", Žinga.
Ali Jara, ti si reperka, a ne Rambo.
Pevaš i odeš.
Tako ne mogu da te ućutkaju, shvataš?
Ako ne shvataš, ja odustajem.
Odustani.
Bola i ja ćemo to srediti.
Bola, da čujem ritam.
Živimo kao prosjaci, sabiramo cene.
Zbog šačice para umrlo je dete.
Da, da, širićemo ovo.
Jesi li se kad borio s likom koji ima zeleno i braon oko?
Zove se Ekumbi.
Zašto te zanima?
To mi je muž.
Kažu da je nestao na zadatku.
Tražim ga već godinu dana.
Jeli ga ko video?
Koje mu je ratno ime?
Ratno ime? Ne znam.
Ako ne znaš muževo ratno ime,
kako ćeš ga naći?
I ko ti je rekao da je ovde?
On.
Poslao je poruku preko ranjenog kolege.
Kada? -Pre 8 meseci.
Trebalo bi da pitaš Strelca.
Ratovao je više nego svi mi zajedno.
Nemoj dopustiti da se pokvasi.
Da čujem, u čemu je problem?
Jesi li se kad borio s tipom
koji ima zeleno i braon oko?
Borio sam se s tipovima svih boja očiju.
Zove se Ekumbi. Moj je muž.
Rekli su da je nestao tokom zadatka.
Tražim ga već godinu dana.
Pomaže li ova fotografija?
Ako se setim ikoga takvog, reći ću ti.
Kad bi hteo da nađeš nekoga u ovom ratu,
kako bi to postigao?
Pokušao bih da ostanem živ, Najola.
Ovo je kuća maskiranih
i niko nikad ne odlazi.
Ovo je tvrd čvor.
Treba ga otpetljati pre nego što te uguši.
Hane, ne želim da živim u državi
gde branioci postaju zločinci.
Jer svi koji misle drugačije ne zaslužuju slobodu govora.
A moja prava?
Zaslužujem kaznu jer pevam o stvarnosti?
Moje pesme ne čuju se daleko, nisu na radiju ili televiziji.
Ja sam čovek, živi čovek.
NOVA ZEMLJA
Mulemba, Mulemba...
Evo me...
Tražim utehu tvoje senke,
stabilnost tvog korenja,
ljubav naša ostaje.
Vreme ovde ne postoji,
i srećni smo.
Duša je i dalje u senci,
prisutnost koja hrani zemlju
i zbog koje preživljavamo sve ratove.
Vrlo lepo.
Ko te je to naučio?
Naučila me majka.
Često ju je pevala pre smrti mog oca.
Kada se rat završi, bićeš pevačica.
Ne.
Radije pišem.
Šta pišeš?
Svoje priče, svoje snove.
Ljudi s lepim snovima bolje se bore.
Ali oružje ubija snove.
Bila je jedna ratna operacija na severu
na području Soja,
na naftnim poljima.
Našu jedinicu su opkolili
nakon borbe duge celu noć.
Bilo je ranjenih.
Sunce je izlazilo
i razmicalo izmaglicu koja nas je štitila.
Bio je tu i borac Venga.
Spustio je svoje oružje,
svukao svoju uniformu i nasmejao se.
Izgledao je kao ludak,
ali imao je divan osmeh.
Pobegao je u džunglu.
Krenuli su da ga jure i uspeli smo da pobegnemo.
U mojim mislima,
u mojoj glavi...
I dalje vidim taj pogled...
Taj Venga, je li to moj Ekumbi?
Najola...
Zaboravi tog Ekumbija s tvoje fotografije!
Ako želiš da nađeš muža,
traži svojim srcem.
Ali, kako?
Kada se ta priča dogodila?
Pobegao je?
Je li išao na jug ili istok?
Reci mi gde je?
Skloni se!
Strelče!
Uzmi bazuku.
Hajde!
Hajde, Najola.
Usmeri je u prednji deo aviona.
Pucaj.
Pucaj!
Kakav bes, devojko.
Zar se sad dolazi?
Tik-tak, tik-tak, tik-tak.
Određeno vreme je kao kad te napadnu vaške, mama.
Moraš da istrebiš sate...
Da ih istrebiš pre nego što posisaju život iz tebe.
Zato mi se toliko sviđa ovaj sat.
Već napamet znaš da mi ga je dala tvoja majka.
Šta ti se dogodilo s majicom?
Zapela je za ekser, bako.
Nemam muškarca uz sebe, pa umesto toga imam ekser.
Bože, pomozi.
Bog se bavi drugim stvarima.
Otvoriš li ta usta ponovo,
zaključaću te u kući dok se ne urazumiš.
To je bio kalašnjikov.
To su rakete, bako. Karneval je.
Ali šta slave?
Slave život.
Život slave mecima?
Bako, želim nešto da te pitam.
Hajde, jedi svoju supu.
Zašto si prisilila mog oca da ode u rat?
Tvoj tata je hteo da promeni
uslove naših ljudi.
Bila sam na njegovoj strani.
Protiv moje majke.
Sokolu se ne seku krila.
Daje mu se sirovo meso da bi ojačao.
Sirovo meso im nije pomoglo,
inače bi sada bili ovde sa mnom.
Vidimo se sutra, bako.
Vidimo se sutra, unuko.
Bako...
Ne verujem da su tvoji roditelji još živi.
Taj rat se završio pre osam godina i 12 dana.
Imali su vremena da nađu put kući.
Znaš, nekada mnogo sanjam...
I ja mnogo sanjam tvoju majku.
Ne sanjam majku.
Sanjam oca.
Taj šakal nas prati od sumraka.
Kada umrem, doći će po mene.
Ratno ime mog muža je Venga.
Venga je nestao u Soju.
Ljudi ne nestaju samo tako.
Bili živi ili mrtvi, uvek su negde.
Ovde ljudi nestaju polako.
Nekad i pre nego što umru.
Nećače?
Striče?
Šta radiš ovde?
Borim se za narod.
Borim se za svoju zemlju.
Mi smo deca Angole.
Trebalo bi da učiš!
Zna li ti majka da si tu?
Ne, striče.
Ne zna.
Došao sam da odam počast očevom imenu.
Da odaš počast očevom imenu?
Na pogrešnoj si strani, striče.
Šta ti znaš o pogrešnoj strani?
Ono što znam jeste
da se moj otac borio na toj strani
i umro je za ovu zemlju.
Tvoj otac je bio moj brat...
i umro je na pogrešnoj strani.
Pogrešnoj za one koji su se borili za nezavisnost
i jedinstvo državljana Angole.
Ovo je i moja borba.
Ali borba pogrešne strane.
Opet ćemo o pogrešnim stranama?
Ideš sa mnom kući.
Ostani miran.
Šta želiš?
Razgovarajmo.
Da razgovaramo?
Razgovor ne utažava glad.
Okrenuću leđa, ovako.
OPASNOST OD MINA
Zdravo svima!
Zaustavimo muziku na trenutak, nastavićemo kasnije.
A sada pozdravimo našu Lote.
Ona će nas počastiti pesmom.
Gospođo, izvolite.
Daj mi tu vreću!
Rat se završio.
Mnogo smo ubijali i mnogo smo umirali.
Malo ih je ostalo koji će pričati o tome kako je bilo.
I ja sam mnogo patila.
U Ratu za nezavisnost
Portugalci su ubili mog muža.
Pobegla sam s juga ovamo.
A onda...
U Građanskom ratu...
Izgubila sam zeta.
A odmah posle toga,
moju...
Moju kćerku.
Kao što možeš da vidiš,
u svom životu imam samo rat.
Samo sam došla po vodu, bako.
Nisam znala da imaš društvo.
Ko je ovaj šaljivdžija, bako?
Komšija iz starih vremena.
Sviđa mi se šakalova maska.
To smo mi.
Da, shvatam.
Mislim da bi svi trebalo da nosimo masku
kako bismo pokazali ko smo zaista.
Na primer, ja...
Nosila bih masku meduze.
Kao da sam napravljena od vode i svetla...
Ali ako pokušaš da me uhvatiš, opeći ću te.
Moja baka bi nosila masku hijene.
Pazi na staklo.
Šta se dogodilo tvojoj majci? -Napustila me je.
Nije te napustila.
Nestala je tokom rata.
Možda će se ipak vratiti.
Samo sekund. Nešto ću vam pokazati.
Molim te, samo idi.
Reći ću ti istinu o svojoj majci.
Kao i tvoja maska.
Kakve gluposti, Jara!
Ne možeš to da radiš.
To bi nam se svidelo.
"Sanjala sam čoveka kako trči.
Bio je go i trčao je kroz visoku travu.
Čula sam pucnjeve.
Pao je potrbuške u blato,
potonuo i nestao.
Padala je kiša.
Čula sam još pucnjeva.
Vojnici su prošli.
Tamo gde je čovek nestao,
izraslo je drvo.
Mulemba.
Vrlo visoka mulemba."
Shvataš? Drago mi je da slušaš.
Skoro kao da smo porodica.
To je kraj?
Hej, devojko.
Ne možeš da ostaneš ovde.
Opasno je!
Rat je gotov, uskoro će stići voz.
Radite li ovde?
Radim.
Moj otac je ovde radio.
Moj deda je ovde radio.
I ja nastavljam da radim ovde.
Kuda ovo vodi?
Ide tamo.
Prema gradu Luandi.
Vetar menja smer.
Mir dolazi onima
na koje rat nije uticao.
Mir.
Mir, mir, mir!
Ovo je kuća maskiranih.
I niko nikada ne odlazi!
Zašto ideš tamo?
Taj put ne vodi nikuda.
Završićeš na reci Okavango
koja nestaje u pustinji.
Kako lepa smrt.
Smrt puna života.
Oprezno!
Rat je gotov.
Voz dolazi.
Mir, mir, mir, mir!
"Juče sam hodala kroz grad
sa svojim trudničkim stomakom.
Ljudi su me gledali sa sažaljenjem.
Ne želim ničiju samilost."
Reci mi.
Bi li ostavio dvogodišnju kćerku
da bi potražio svoju ženu?
Smem li da vidim?
Ko je taj čovek, bako? -On je lopov!
Je li ti taj čudak pretio?
Pokažimo mu ko je tu glavni.
Nemoj, Jara.
Mogao bi da nas ubije.
Ne brini, bako. Veruj mi.
Policija nas traži.
Pobegni kroz prozor.
Pokazaću ti.
Hajde.
Nema šanse!
Dnevnik moje majke ostaje sa mnom!
Čekaj, bako.
Ko je ovaj čovek?
Jesi li ti...
Jesi li ti moj otac?
Kakva glupost, Jara!
U redu.
Uzmi šta želiš i idi.
Stani, Jara.
Ne radi ništa glupo.
Skloni mi se s puta, bako!
Ne, nemoj!
Pusti nas da odemo.
To je najbolje za sve.
Tiho ili ću te raskomadati!
Bako, otvori vrata
i vikni policajcima da brzo dođu.
A šta ako tebe traže?
Nju?
Tiho!
Šta si ti uradila da bi hteli da dođu po tebe?
Pevala sam svoje pesme i svoje istine.
Molim te, Jara.
Pođi u skrovište.
Dnevnik neće napustiti ovu kuću.
Vratićeš dnevnik, zar ne?
Ti, sedi za sto,
skini masku...
I ako pitaju, reci da si došao da je posetiš.
Ne skidaj oči s njega, bako.
Dogodi li se nešto,
naći ću te, makar i do pakla išla.
Prepoznala sam te po prstima.
Da te vidim.
Otvarajte!
Ko to kuca?
Otvarajte! Policija!
Dobro veče.
Znate li ovu devojku iz komšiluka?
Ne.
Jeste li sigurni?
Dobro pogledajte, gospođo.
I dalje se ljutiš na mene?
Morala sam... Morala sam da vidim Jaru.
A tvoju majku?
Jara je snažna.
Puna je borbenosti
i ideala.
Baš kao njen otac.
Zbog te male mnogo sam patila.
Jednom je uzela tvoju fotografiju,
a to je bila jedina tvoja fotografija koju sam imala.
Uzela je bočicu laka...
I počela da boji po slici.
Nacrtala je usne, nos, dva oka i obrve.
Rekla je da želi da joj majka bude predivna.
A onda je slučajno prosula lak po fotografiji
i sve je bilo prekriveno crvenom bojom.
Zašto pričate na kimbundu?
Šta mi to ne date da znam?
Vrati se u skrovište, devojko.
Jesi li luda?
Ostani ovde s nama.
Svojoj kćerki si potrebna.
Vrati nam se.
Pusti sav taj jad.
Niko se ne vraća kući iz rata, mama.
Otvarajte, policija!
Otvarajte!
Razvaliću vrata!
Savetujem vam da otvorite!
Policija, otvorite!
Spustite oružje i ne mičite se.
Mirno! -Ne mičite se!
Mirno, pucaću!
Upozoravam vas! Pucaću!
Pucaću, pucaću!
Krenimo.
Jesi li poznavala tog čoveka, bako?
Moram da odem na neko vreme.
Hoćeš li biti dobro sama?
Oprez, u smrtnoj sam opasnosti,
i već sam te upozorio.
Ona će ostati ovde,
a ja ću otići.
Moje dete...
Zli ljudi traže
ovo moje dete
na talasu nesreće.
MEDIATRANSLATIONS