Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Sanjala sem o moškem, ki je tekel.
Bil je gol
in tekel je skozi visoko travo.
Slišala sem strele.
Nekaj ga je preganjalo, a nisem vedela, kaj.
Z obrazom naprej je omahnil v blato.
Nato je tam, kjer je moški izginil, začelo rasti drevo.
Mulemba,
zelo visoka mulemba.
Napad!
NAYOLA
Zakaj? Zakaj si to storila?
Otrokovo srce me je vleklo na eno,
njegovo pa na drugo stran.
Poskušala sem, poskušala sem, da bi moje ostalo v sredini.
Toda moje srce je vedno našlo pot, da se je pomaknilo na njegovo stran.
In neke noči se nisem vrnila.
Krstim te, da ne boš nikoli pozabila,
da mine mora raznesti.
Če boš spet ogrozila našo misijo,
te bom živo sežgal.
Yara mi bo odpustila.
Dizel ji je moral oprati možgane.
Duta, zavrti moj rap v svojem busu.
Hočem, da me ljudje začutijo.
Ne morem, punca. Šef mi ne dovoli.
Daj, no, stori to.
Cobelo, spravi vse noter
in me reši te punce. Na pot moramo. Hitro!
Hej, Cobelo, kako gre?
Si slišal mojo glasbo?
Ne boš verjela, v kaj sem zabredel.
Včeraj so me ujeli policaji.
Odvzeli so mi vse tvoje zgoščenke.
Joj, ne.
Pretepli so me in mi pobrali denar.
Žal mi je, brat. To ni bil moj namen.
Samo svojo glasbo sem hotela razširiti, to je vse.
Ne, draga sestra.
Bojijo se tvoje glasbe, Yara.
Ta drek je dober.
Dobrodošli v Angoli, kjer je veliko težav.
Živimo v ironiji. Saj veste, kako je.
Seks je poklic, otroci so kriminalci.
Vsi skušajo preživeti. Nekako prestati dan.
Moramo se boriti, da preživimo.
Ne bom se spreminjal, da bi prepričal starše.
Pot vodi naprej. Ne smemo se ozirati.
Naj se zgodi karkoli, ta drek se mora končati.
Brat, brat, brat, to je bilo pa hudo.
Moramo posneti demo.
Prav imaš, Bola.
Jutri bomo naš rap približali ljudem.
Mislim, da je varneje počakati.
Zaradi karnevala
bo mrgolelo policistov.
Lahko nas aretirajo.
Toda Ginga,
samo zdi se ti tako, nisi pa prepričan.
- Tako se mi zdi. - Ne, ne, ne.
Mrgolelo bo policistov, ki nas lahko aretirajo.
Pozabi to, Ginga.
Yara, v zaporu ne bomo koristni.
Ginga, rajši sem v zaporu
kot doma, kot moj dedek.
Rap je gverilsko vojskovanje. Zapoješ in zbežiš.
- Spet zapoješ in spet zbežiš. - Nikoli!
Gotovo nisi nikoli slišal za Davida Zéja.
Brat, karneval je izjemna priložnost, da razdelimo svoj demo posnetek.
Pomešali se bomo med ljudi in poskrbeli, da dobijo glasbo.
Strinjam se s tabo, Bola.
Ginga, veš, zakaj se strinjam z Bolo?
Ker se bojijo, da bodo ljudje vstali.
Ker se spremembe začnejo tukaj in zdaj.
Z našim rapom, Ginga.
Toda Yara, raperka si, ne Rambo.
Zapoješ in zbežiš.
Tako te ne morejo utišati. Razumeš?
Če je tako, se ne grem več.
Ne greš,
z Bolo bova poskrbela za to.
Bola, daj mi ritem.
Živimo od miloščine in spremljamo stroške.
Za prgišče kovancev je drug otrok izgubljen.
Ja, to bova dala ljudem.
Ste se borili s tovarišem, ki ima eno oko zeleno, drugo pa rjavo?
Ime mu je Ekumbi.
Zakaj te to zanima?
Moj mož je.
Rekli so, da je pogrešan.
Eno leto sem ga iskala.
Ga je videl kdo od vas?
Kakšno bojno ime ima?
Bojno ime? Ne vem.
Če ne poznaš moževega bojnega imena,
kako ga boš našla?
In kdo ti je rekel, da je bil tukaj?
On.
Poslal mi je sporočilo po ranjenem tovarišu.
- Kdaj? - Pred osmimi meseci.
Morala bi vprašati Strelca.
Bojeval se je več kot vsi mi skupaj.
Glej, da se ne zmoči.
Povej, kakšno težavo imaš.
Si se kdaj boril s tovarišem
z enim zelenim in enim rjavim očesom?
Boril sem se s tovariši vseh barv oči.
Ime mu je Ekumbi. Moj mož je.
Menda je izginil.
Že eno leto ga iščem.
Bo ta slika kaj pomagala?
Če se bom spomnil česa, ti bom povedal.
Če bi hotel v tej vojni nekoga najti,
kako bi se tega lotil?
Poskušal bi ostati živ, Nayola.
To je hiša zamaskirancev,
ki je ne zapusti nihče.
Zanka je zelo ozka.
Snemi si jo, preden se zadušiš.
Han. Nočem se prilagoditi življenju v državi,
kjer nas napadajo tisti, ki bi nas morali varovati.
Kjer ta, ki misli drugače, nima pravice spregovoriti.
Han, kaj pa moje pravice?
Misliš, da si zaslužim kazen, ker pojem o svoji stvarnosti?
Moje pesmi ne sežejo daleč. Ne vrtijo jih po radiu in TV-ju.
Sem človeško bitje. Živjo bitje.
NOVA DRŽAVA
Mulemba, Mulemba...
Počivam...
V udobju tvoje sence.
V prepletu tvojih korenin
ostajava ljubimca.
Čas tu ne obstaja.
In srečna sva.
Duša počiva v senci,
sila, ki povezuje svet...
Zaradi nje preživimo vsako vojno.
Zelo lepo.
Kdo te je tega naučil?
Moja mati.
Veliko je pela, dokler ni umrl moj oče.
Ko se bo vojna končala, boš pevka.
Ne.
Rajši pišem.
Kaj pa?
Svoje zgodbe, svoje sanje.
Ljudje z lepimi sanjami se bojujejo bolje.
Toda orožje ubija sanje.
Bili smo sredi boja na severu.
Na območju Soya.
Na naftnih poljih.
Naša enota je bila obkoljena.
Po težkih bojih vso noč.
Nekateri so bili ranjeni.
Sonce je vzhajalo
in razganjalo meglo, ki nas je varovala.
Med nami je bil borec po imenu Venga.
Odločil je orožje,
slekel uniformo in se smehljal.
Bil je kot nor.
Ta prasec se je tako lepo smehljal.
Stekel je v džunglo.
Sovražnik se je pognal za njim, nam pa je uspelo pobegniti.
V mislih...
V glavi...
Imam še vedno podobo tega pogleda.
Je Venga moj Ekumbi?
Nayola...
Pozabi na Ekumbija na svoji fotografiji.
Če hočeš najti svojega moža,
moraš iskati s srcem.
Toda kako?
Ta zgodba... Kdaj se je to zgodilo?
Misliš, da je dezertiral?
Je šel na jug? Je šel na vzhod?
Povej mi! Kje je?
Umakni se!
Strelec!
Vzemi bombomet!
Daj!
Daj, Nayola.
Nameri pred letalo.
Streljaj!
Kakšno besno dekle.
Kaj praviš na to?
Tik tak, tik tak, tik tak.
Fiksne ure so kot uši, mama.
Moraš izbrati ure.
Izberi jih, preden ti izpijejo življenje.
Zato mi je ta ura tako všeč.
Nočeš več slišati, da mi jo je dala tvoja mati.
Kaj je s tvojo majico?
Zataknila sem se za žebelj, mama.
Nimam moža, ki bi me držal, dovolj bo tudi zarjavel žebelj.
Bog se usmili.
Bog zadnje čase razmišlja o drugih rečeh.
Samo še enkrat odpri usta,
pa te bom zaklenila v hišo, dokler se ne spametuješ.
To je bila kalašnikovka.
To so rakete, mama. Karneval je.
Toda kaj praznujejo?
Praznujejo življenje.
Življenje s streli?
Mama, o nečem bi se rada pogovorila.
Pojej juho.
Zakaj si mojega očeta silila v vojno?
Tvoj oče je hotel spremeniti
pogoje za življenje naših ljudi.
Bila sem na njegovi strani.
Kljubovala moji materi.
Sokolu ne spodvijaš kril.
Daješ mu surovo meso, da postane močnejši.
Surovo meso se ni obneslo pri nobenem od njiju,
drugače bi bila zdaj z mano.
Se vidiva jutri, mama.
Se vidiva jutri, vnukinja.
Mama...
Ne verjamem, da sta tvoja starša še živa.
Vojna se je končala pred 8 leti in 12 dnevi.
Imela sta veliko časa, da najdeta pot domov.
Veš, včasih veliko sanjam.
Veliko sanjam o tvoji materi.
Jaz ne sanjam o svoji.
Sanjam o očetu.
Ta šakal nas spremlja vse od sončnega zahoda.
Če bom umrla, me bo požrl.
Bojno ime mojega moža je Venga.
Venga je izginil v Soyu.
Ljudje ne izginjajo kar tako.
So živi ali mrtvi, vendar so nekje.
Ljudje tu izginjajo zelo počasi.
Včasih še pred smrtjo.
Nečak?
Stric?
Kaj delaš tukaj?
Borim se za ljudi.
Borim se za svojo deželo.
Smo otroci Angole.
Moral bi študirati.
Tvoja mati ve, da si tukaj?
Ne, stric.
Ne ve.
Tu sem, da bi počastil očetovo ime.
Počastil očetovo ime?
Na napačni strani si, stric.
Kaj pa ti veš o napačnih straneh?
O napačni strani vem to...
To je stran, na kateri se je boril moj oče
in umrl za to deželo.
Tvoj oče je bil moj brat
in umrl je na napačni strani.
Na strani teh, ki so se borili za neodvisnost
in enotnost angolskega naroda.
To je tudi moj boj.
Toda to je boj na napačni strani.
Se že spet pogovarjava o tem?
Takoj zdaj greš z mano domov.
Samo mirno.
Kaj hočeš?
Govori.
Govor ne odžene lakote.
Obrnila ti bom hrbet. Tako.
Pozdravljeni.
Ustavimo glasbo. Pozneje bomo nadaljevali.
Sledi trenutek z našo Lotte,
ki nas bo počastila s pesmijo.
Gospa, prosim.
Daj mi to vrečo!
Vojna se je končala.
Veliko smo jih pobili in veliko naših je padlo.
Ni jih ostalo veliko, ki bi lahko pričevali.
Tudi jaz sem veliko trpela.
Vojna za neodvisnost...
Portugalci so mi ubili moža.
Z juga sem zbežala sem.
Potem...
...med državljansko vojno...
...sem izgubila zeta.
In potem...
...še...
...hčerko.
Kot vidiš,
je v mojem življenju samo vojna.
Samo vode bi, mama.
Nisem vedela, da imaš družbo.
Kdo je ta šaljivec, mama?
Sosed iz starih časov.
Všeč mi je tvoja maska šakala.
To smo mi.
Ja, razumem.
Vsi bi morali nositi maske,
da pokažemo, kdo smo.
Jaz, recimo,
bi nosila masko Meduze.
Zdi se, da sem iz vode in luči,
a če se me lotiš, te bom opekla.
Moja babica bi nosila masko hijene.
Previdno s kozarcem.
- Kaj se je zgodilo z njeno materjo? - Zapustila me je.
Ne, pa te ni.
Izginila je med vojno.
Mogoče se bo še vrnila.
Samo trenutek. Nekaj ti bom pokazala.
Prosim, odidi.
Povedala ti bom veliko resnico o svoji materi.
Podobno tvoji maski.
Kakšna neumnost, Yara.
Tega ne moreš storiti.
To bi mi bilo všeč.
Sanjala sem o moškem, ki je tekel.
Bil je gol. Tekel je skozi visoko travo.
Slišala sem strele.
Z obrazom naprej je omahnil v blato.
Potonil je vanj in izginil.
Deževalo je.
Slišala sem še več strelov.
Potem so prišli vojaki.
In začelo je rasti drevo.
Tam, kjer je izginil tisti moški.
Mulemba,
zelo visoka molemba.
Veš, dobro je, da me poslušaš.
Kot bi bila v sorodu.
Je to vse?
Hej, punca.
Ne smeš biti tu.
Nevarno je.
Vojne je konec, vlak bo pripeljal.
Delaš tukaj, stric?
Ja.
Tu je delal tudi moj oče.
In dedek prav tako.
Zdaj tu delam jaz.
Kam vodi?
V tisto smer.
V mesto Luanda.
Veter je obrnil.
Mir prihaja za druge.
Za tiste, ki jih vojna ni oplazila.
Mir.
Mir, mir, mir!
To je dom zamaskirancev,
ki ga ne zapusti nihče.
Zakaj greš v to smer?
Ta ne vodi nikamor.
Prišla boš do reke Okavango.
Do reke, ki umira v puščavi.
Kako lepa smrt.
Smrt, polna življenja.
Bodi previdna!
Vojne je konec,
pripeljal bo vlak!
Mir, mir, mir, mir, mir.
Včeraj sem šla skozi mesto.
Za sabo sem vlekla svoj noseči trebuh.
Ljudje so me gledali s pomilovanjem.
Nočem se jim smiliti.
Povej mi,
bi zapustil svojo dveletno hčerko
in šel iskat svojo ženo?
Smem pogledati?
- Kdo je ta moški, mama? - Tat je.
Ti je ta nakaza grozila?
Čas je, da mu pokažem, kdo je glavni.
Nikar, Yara.
Lahko naju ubije.
Ne skrbi, mama. Zaupaj mi.
Policija nas išče.
Potem pa pobegni skozi okno.
Pokazala ti bom, kako.
Pridi.
To pa ne!
Dnevnik moje matere bo ostal tukaj!
Počakaj, mama.
Kdo je ta moški?
Si ti...
...moj oče?
Kakšna traparija.
Prav.
Vzemi, kar hočeš, in odidi.
Pomiri se, Yara.
Ne stori nič trapastega.
Umakni se, mama.
Joj, nikar.
Pojdimo.
Tako je najbolje za vse.
Tiho, ali pa te razkosam.
Mama, odpri vrata,
da pokličem policiste!
In če iščejo tebe?
Njo?
Tiho!
Kaj si storila, da te iščejo?
Pela sem svoje pesmi. Svojo resnico.
Prosim te, Yara,
pojdi v skrivališče.
Dnevnik ne bo zapustil te hiše.
Saj ga boš vrnil, kajne?
Sedi za mizo,
snemi masko
in če te bodo kaj vprašali, reci, da si jo prišel obiskat.
Ne spusti ga izpred oči, mama.
Če se zgodi karkoli,
te bom začela iskati še jaz.
Prepoznala sem te po prstih.
Pokaži se mi.
Odprite!
Kdo trka?
Odprite! Policija!
Dober večer.
Poznate to dekle?
Ne.
Ste prepričani?
Dobro poglejte, gospa.
Si še jezna name?
Morala sem... Morala sem videti Yaro.
Pa svojo mater?
Yara je močna.
Bojevita.
In zasanjana.
Kot njen oče.
Veliko skrbi mi je povzročila.
Nekega dne je vzela tvojo fotografijo,
edino, ki sem jo imela.
Vzela je barvo
in začela slikati nanjo.
Naslikala je usta, nos, oči in tudi obrvi.
Rekla je, da je hotela olepšati mamo.
Potem je razlila barvo
in fotografijo prekrila z rdečo barvo.
Zakaj govoriš v kimbundu?
Hočeš kaj, česar sama ne vem?
Vrni se v skrivališče.
Si znorela?
Ostani tu.
Tvoja hči te potrebuje.
Vrni se k nama.
Pusti vso bedo za sabo.
Nihče se ne vrne iz vojne, mama.
Odprite! Policija!
Odprite!
Vdrli bomo!
Rajši odprite!
Policija! Odprite!
Odvrzi orožje! Stoj!
- Miruj! - Ne gani se!
Ne premikaj se!
- Svarim te! - Streljal bom!
Streljal bom!
Naprej!
Poznaš tega moškega, mama?
Za nekaj časa moram stran.
Boš v redu?
Pozor! Sem v smrtni nevarnosti.
Opozoril sem vse.
Ostala bo tu,
jaz pa bom odšel.
Otrok moj.
Lovijo jo zlobni ljudje.
Mojega otroka
spremlja nesreča...
MEDIATRANSLATIONS