Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Egy futó férfiról álmodtam.
Meztelen volt,
a magas fűben futott.
Lövéseket hallottam.
Valami üldözte őt, de nem tudtam, hogy mi.
Arccal esett a sárba...
Aztán egy fa nőtt azon a helyen, ahol a férfi eltűnt.
Egy mulemba.
Egy nagyon-nagyon magas mulemba.
Rohamra!
Miért? Miért tetted ezt?
A baba szíve az egyik irányba húzott engem,
a férfié a másikba.
Próbáltam középen tartani a szívverésem.
De a szívem mindig a férfit választotta.
Egy éjjel nem tért vissza.
Megkeresztellek, hogy az eszedbe vésd:
az aknák robbantásra valók.
Ha még egyszer veszélyezteted a küldetésünket...
élve elégetlek.
Yara megbocsát nekem.
A sok gázolajtól félrebeszél.
Duta! Tedd be a rapemet!
Azt akarom, hogy vágjanak az emberek.
Nem lehet, kislány. A főnök nem engedi.
Ne már! Ne fárassz! Tedd be!
Cobelo! Mindenki szálljon be,
és koptasd le ezt a csajt! Mennünk kell! Tűnés!
Csá, Cobelo! Mizu?
Meghallgattad a zenémet?
Hallod, nem hiszed el, mi történt.
Tegnap elkaptak a zsaruk.
Elvitték az összes CD-det.
Na ne!
Szétvertek, és elvitték a lóvémat.
Bocsi, tesó. Nem ezt akartam.
Csak terjeszteni akartam a zenémet.
Nincs gáz, kislány!
Félnek a zenédtől, Yara.
De nagyon jó cucc.
Üdv Angolában Ahol nagy gáz van
Egy vicc az egész Ti is tudjátok
A szex hivatás Bűnözők a gyerekek
Minden egyes nap A túlélésért küzdenek
Harcolnunk kell Hogy legyőzhessük
Nem változom meg Hogy meggyőzzem a szüleim
Előttünk az út Ne nézzünk hátra
Legyen eső vagy napsütés Csak legyen vége a szarságnak
Haver! Ez nagyon vad volt.
Azonnal vegyük fel a demót!
Jól mondod, Bola.
Holnap fogjuk a rapünket és elterjesztjük.
Asszem, biztonságosabb, ha várunk, mert a karnevál miatt
tele lesz az utca zsarukkal. Elkaphatnak minket.
De Ginga...
Mindig csak "hiszed", de sosem tudod.
- Azt hiszem. - Bla-bla-bla...
"Azt hiszem, tele lesz zsarukkal. Elkaphatnak minket."
Felejtsd el, Ginga!
Yara! Nem akarunk dutyiba kerülni.
Ginga! Inkább választom azt a dutyit,
mint az otthonit a nagyimmal.
A rap gerillaharc. Zenélsz és lelépsz.
- Megint zenélsz, megint lelépsz. - Soha!
Biztos nem hallottál még David Zéről.
Haver! A karnevál a legjobb és egyetlen lehetőség a terjesztésre.
Bevetjük magunkat a forgatagba, és elterjesztjük a cuccot.
Veled értek egyet, Bola. Ginga, tudod, miért értek egyet vele?
Mert félnek, hogy a lakosság fellázad.
Mert itt kezdődik a változás,
a rapünk ritmusával, Ginga.
De Yara... Rapper vagy, nem Rambo.
Zenélsz és lelépsz.
Úgy nem hallgattathatnak el. Vágod?
Ha ezt akarod, léptem.
Menj csak!
Majd Bolával megoldjuk.
Bola! Add a ritmust!
Koldulásból élünk Számoljuk a pénzünk
Eladod a gyereked Hogy vehessél kenyeret
Mindenkihez eljuttatjuk!
Harcoltatok olyan elvtárssal, akinek az egyik szeme zöld, a másik barna?
Ekumbinak hívják.
Miért érdekel?
Ő a férjem.
Azt mondják, eltűnt a harcban.
Már egy éve őt keresem.
Senki sem látta?
Mi a fedőneve?
A fedőneve? Nem tudom.
Ha nem tudod a férjed fedőnevét,
hogy fogod megtalálni?
És ki mondta, hogy itt van?
Ő maga.
Egy sebesült elvtársával üzent.
- Mikor? - Nyolc hónapja.
Jobb, ha a Lövészt kérdezed.
Többet háborúzott, mint mi együttvéve.
Ne ázzon el!
Bökd ki. Mi nyomja a lelkedet?
Harcoltál olyan honfitárssal,
akinek az egyik szeme zöld, a másik barna?
Már mindenféle szemű elvtárssal harcoltam.
Ekumbinak hívják. A férjem.
Azt mondják, eltűnt a harcban.
Már egy éve keresem.
Ez a fénykép segít?
Ha eszembe jut valaki, szólok.
Ha meg akarnál találni valakit ebben a háborúban, mit tennél?
Életben maradnék, Nayola.
Ez itt az álarcosok otthona...
Innen senki se menekül.
Nagyon szorul itt a hurok.
Ki kell bogoznod, mielőtt megfojt.
Én nem fogok Olyan országban élni
Ahol a védelmezők Támadókká válnak
Ha máshogy gondolkodsz Nem jár szólásszabadság
És a jogaim?
Büntetést érdemlek Mert elmondom, mi a valóság?
A zeném nem szól rádióban Nincs nagy hallgatóság
Ember vagyok Élőlény vagyok
ÚJ ORSZÁG
Mulemba, Mulemba
Magamra lelek
Árnyékod kényelmében
És gyökereid szilárdságában
Szeretők maradunk
Itt nem létezik az idő
És boldogok vagyunk
Bár a lélek még árnyékban van
A jelen táplálja a földet
És segít átvészelnünk Minden háborút
Ez nagyon szép.
Ki tanította neked?
Anyám.
Sokszor énekelte, mielőtt apa meghalt.
Miután vége a háborúnak, énekesnő leszel.
Nem.
Jobban szeretek írni.
Miről?
A történeteimről, az álmaimról...
Jobban harcol az, aki szépeket álmodik.
A fegyverek az álmokat is megölik.
Egy északi hadjárat alatt történt
Soyo környékén,
az olajmezőkön.
Bekerítették az egységünket
egy egész éjszakán át tartó kemény küzdelem után.
Volt pár sebesült.
Ahogy felkelt a nap,
felszállt a köd, ami megvédett minket.
Volt egy harcos, akit Vengának hívtak.
Eldobta a fegyverét.
Levetette az egyenruhát, és mosolygott.
Őrült pasasnak tűnt.
Piszkosul szép mosolya volt.
Berohant az erdőbe.
Az ellenség utána eredt, mi pedig eliszkoltunk.
Én...
az elmémben...
a fejemben...
még mindig látom azt a tekintetet.
Ez a Venga nem az én Ekumbim?
Nayola...
Felejtsd el Ekumbit, akit a fényképen látsz!
Ha meg akarod találni a férjedet,
a szíveddel keresd!
De hogyan?
Az a történet mikor történt?
Szerinted dezertált?
Délre ment? Vagy keletre?
Áruld el! Hol van?!
Menj innen!
Lövész!
Fogd a rakétavetőt!
Gyerünk!
Rajta, Nayola!
Célozz a repülő orrára!
Lőj!
Na de kérem, ifjú hölgy!
Ilyenkor kell hazajönni?
Tik-tak, tik-tak, tik-tak...
Ha köt az idő, az olyan, mintha tetves lennék, mama.
Meg kell ragadni az időt,
mielőtt kiszívja belőled az életet.
Azért szeretem annyira ezt az órát.
Már unod azt hallani, hogy anyukádtól kaptam.
Mi történt a pólóddal?
Beakadt egy szögbe, mama.
Helyes pasik nem kapnak el, csak ezek a rozsdás szögek.
Jóságos Istenem, segíts meg engem!
Isten most nem ér rá.
Ha még egyszer kinyitod a szád...
bezárlak a házba, míg észhez nem térsz.
Ez egy Kalasnyikov volt!
Csak tűzijáték, mama. Karnevál van.
És mégis mit ünnepelnek?
Az életet.
Az életet lövésekkel?
Mama! Mondani akarok valamit.
Edd csak szépen a levest!
Miért küldted apát a háborúba?
Apád változtatni akart
a népünk életkörülményein.
Támogattam ebben.
Anyámmal szemben.
A sólyom szárnyait nem lehet levágni.
Nyers hús kell neki, hogy megerősödjön.
A nyers hús nem vált be náluk.
Különben most is velem lennének.
Jó éjt, mama!
Jó éjt, kisunokám!
Mama...
Nem hiszem, hogy még élnek a szüleid.
A háború 8 éve és 12 napja ért véget.
Sok idejük volt, hogy hazataláljanak.
Tudod... sokszor álmodom...
Én is sokszor álmodom édesanyádról.
Nem anyáról álmodom,
hanem apáról.
Ez a sakál napnyugta óta köröttünk köröz.
Amikor meghalok, keress meg!
A férjem fedőneve Venga.
Venga eltűnt Soyóban.
Az emberek nem tűnnek el csak úgy.
Élve vagy holtan, de valahol mindig vannak.
Itt az emberek nagyon lassan tűnnek el.
Néha még azelőtt, hogy meghalnának.
Unokaöcsi?
Bácsikám?
Mit keresel te itt?
Harcolok a népemért.
Harcolok az országomért.
Angola gyermekei vagyunk.
Az iskolában lenne a helyed!
Anyád tudja, hogy itt vagy?
Nem, bácsikám.
Nem tudja.
Azért jöttem, hogy apa neve előtt tisztelegjek.
Hogy apád neve előtt tisztelegj?
Rossz oldalon állsz, bácsikám.
Mit tudsz te a rossz oldalról, kölyök?
Azt tudom a rossz oldalról,
hogy az apám azon az oldalon harcolt
és halt meg az országért.
Az apád a testvérem volt,
és a rossz oldalon halt meg.
Rossz oldal azoknak, akik a függetlenségért harcoltak,
és az angolai nép egységéért.
Ez az én harcom is!
De rossz oldalon harcolsz.
Kölyök! Már megint a "rossz oldallal" jössz?!
Most szépen hazajössz velem!
A szívem!
Nyugalom...
Mit akar?
Beszélgessünk!
Beszélgessünk?!
A beszélgetéstől nem múlik el az éhség.
Hátat fordítok.
Így.
AKNAVESZÉLY
Figyelem, emberek!
Kicsit most leáll a zene, de később folytatjuk.
Most egy kis figyelmet kérnék a mi Lotténknak.
Megtisztel minket egy dallal.
Madame! Lenne szíves?
- Add ide a zsákot! - Ereszd el, te barom!
A háborúnak vége.
Rengeteget öltünk és haltunk.
Kevesen maradtak, akik el tudnák mesélni.
Én is rengeteget szenvedtem.
A szabadságharcban
a portugálok megölték az emberemet.
Délről ide menekültem.
Aztán
a polgárháborúban
elvesztettem a vejemet,
és rögtön azután
az én...
a kislányomat.
Amint látja,
az életem csak háborúból áll.
Csak vízért jöttem, mama.
Nem tudtam, hogy vendéged van.
Ki ez a pojáca, mama?
Egy régi szomszéd.
Bírom a sakálálarcát.
Ezek vagyunk mi.
Ja, vágom.
Szerintem mindenkinek álarcot kéne viselnie,
hogy megmutassuk, kik vagyunk valójában.
Én például
medúzaálarcot hordanék.
Úgy tűnhet, hogy víz és fény vagyok,
de ha megszorítasz, megégetlek.
A mamám pedig hiénaálarcot hordana.
Csak óvatosan... az üveggel!
- Mi történt az anyjával? - Elhagyott engem.
Nem is.
Eltűnt a háború alatt.
Talán még visszatér.
Egy pillanat! Mutatok magának valamit!
Kérem, menjen el innen!
Elárulok egy nagy igazságot az anyukámról.
Igaz, mint az álarca.
Ne butáskodj, Yara!
Nem teheted ezt!
Nagyon szeretnénk.
"Egy futó férfiról álmodtam.
Meztelen volt, a magas fűben futott.
Lövéseket hallottam...
Arccal esett a sárba,
elmerült és eltűnt.
Esett az eső.
Lövéseket hallottam,
aztán katonák jöttek.
Aztán egy fa nőtt azon a helyen, ahol a férfi eltűnt.
Egy mulemba.
Egy nagyon-nagyon magas mulemba."
Tudja, jó, hogy hallgatja.
Olyan, mintha egy család lennénk.
Vége?
Kisasszony!
Ne menjen rá!
Veszélyes!
Vége a háborúnak. Mindjárt jön a vonat.
Itt dolgozik, uram?
Igen.
Az apám itt dolgozott,
a nagyapám is,
és én is itt dolgozom.
Ez hová vezet?
Hát oda,
Luanda városába.
Megfordul a szél.
Béke jön azoknak,
akiket nem mart meg a háború.
Béke.
Béke, béke, béke!
Ez itt az álarcosok otthona.
Innen senki se menekül!
De minek megy arra?
Nem vezet sehová.
Az Okavango-folyónál fog kilyukadni.
Az a folyó a sivatagban hal el.
Milyen szép halál!
Élettel teli halál.
Vigyázzon!
Vége a háborúnak!
Mindjárt jön a vonat!
Béke, béke, béke...
"Tegnap átszeltem a várost
a terhes hasamat hurcolva.
Az emberek szánakozva néztek.
Nem vágytam együttérzésre."
Árulja el!
Hátrahagyná a kétéves lányát,
hogy megkeresse a feleségét?
Megnézhetem?
- Ki ez a férfi, mama? - Egy tolvaj.
Megfenyegetett téged a rohadék?
Mutassuk meg, ki a főnök!
Ne tedd ezt, Yara!
A végén még megöl!
Ne aggódj, mama! Bízz bennem!
A rendőrség minket keres.
Jobb, ha kiszökik az ablakon.
Megmutatom, hol.
Menjünk!
Eszébe ne jusson!
Anyám naplója nálam marad!
Várj, mama!
Ki ez a férfi?
Maga...
Maga az apám?
Ne butáskodj, Yara!
Jól van.
Vigye, amit akar, és menjen!
Nyugalom, Yara! Ne csinálj ostobaságot!
Állj félre, mama!
Ne csináld ezt!
Hadd menjünk!
Mindenkinek úgy a legjobb.
Csendet, vagy ellátom a baját!
Mama! Nyisd ki az ajtót
és hívd ide gyorsan a zsarukat!
És ha téged akarnak elfogni?
Őt?
Pofa be!
Mit tettél, hogy keressenek?
Énekeltem a zenéimet. Az igazságomat.
Kérlek, Yara!
Menj a rejtekhelyre!
A napló itt marad a házban!
Nem adja vissza neki a naplót?
Maga! Üljön le!
Vegye le az álarcot,
és ha kérdezik, mama vendége.
Ne téveszd szem elől, mama!
Ha bármi történik,
a pokolban is megkeresem magát!
Felismertelek az ujjaidról.
Hadd lássalak!
Nyissák ki!
Ki dörömböl?
Nyissák ki! Rendőrség!
Jó estét!
Ismeri ezt a lányt?
Nem.
Biztos?
Jól nézze meg, asszonyom!
Még mindig haragszol rám?
Látnom kellett... Látnom kellett Yarát.
És édesanyádat?
Yara erős.
Tele van harccal
és eszmékkel.
Akárcsak az apja.
Okozott nekem némi fejfájást.
Egyszer ellopta a fényképedet.
Az volt az egyetlen képem rólad.
Fogott egy vödörnyi festéket
és elkezdte festeni a képet.
Kifestette a szájat, orrot, szemet, és még a szemöldököt is.
Azt mondta, hogy ki akar csinosítani.
Véletlenül kiöntötte a festéket a fényképre,
és minden csupa piros lett.
Miért kimbundu nyelven beszéltek?
Most akkor mit akar?
Menj vissza a rejtekhelyedre, ifjú hölgy!
Megőrültél?
Maradj itt velünk!
A lányodnak szüksége van rád.
Gyere vissza!
Hagyd hátra a szenvedést!
Senki sem tér vissza a háborúból, mama.
Nyissák ki! Rendőrség!
Nyissák ki!
Betöröm az ajtót!
Azonnal nyissák ki!
Rendőrség! Nyissák ki!
Tegye le a fegyvert! Álljon meg ott!
- Nyugalom! - Ne mozduljon!
Ne mozduljon, vagy lövök! Figyelmeztetem! Lövök!
Lövök!
Menjünk!
Ismerted ezt a férfit, mama?
Fel kell szívódnom egy időre.
Megleszel egyedül?
Figyelem! Halálos veszélyben vagyok
Figyelmeztettelek
A lány itt marad
Én pedig elmegyek
A gyermekemet
Gonoszok üldözik
A gyermekemet
A szerencsétlenség hulláma sodorja
Magyar szöveg: Szalatnyai Dóra Iyuno