Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- ניל ברנן: בלוקים -‬
‫טוב, תנו לי להסביר.‬
‫ידידה שלי…‬
‫"ידידה לשעבר", נקרא לה.‬
‫היא אומנית, טוב?‬
‫ונושא הידידות שלנו‬ ‫הוא תחושה של בדידות בעולם.‬
‫אז כתבתי את המופע הזה, שעוסק בתחושה הזו,‬
‫ושלחתי לה את התסריט ושאלתי,‬
‫"היי, תוכלי ליצור בשבילי תפאורה?"‬
‫היא אמרה, "אין בעיה".‬
‫ולפני יומיים היא שלחה לי את זה.‬
‫וזה נראה לי פחות כמו ניכור‬
‫ויותר כמו משרד של קלינאי תקשורת סוג ב'.‬
‫שאלתי, "איך אני אמור לסדר את הדברים האלה?"‬
‫היא אמרה, "אתה תסתדר".‬
‫אז אני‬
‫אדבר איתכם…‬
‫כל הערב, אבל‬
‫דעתי תוסח בניסיון לגרום לה להיות מרוצה.‬
‫שום דבר מזה לא אמור להפתיע אותי.‬
‫החיים שלכם הולכים חלק?‬
‫אתם פשוט צפים מאירוע לאירוע,‬
‫בתחושה טובה לגבי עצמכם? כי אני לא.‬
‫ברוב האינטראקציות שלי‬ ‫אני מרגיש כאילו שהלכתי לזרוק משהו‬
‫וזה מהפחים שיש להם חור לאשפה,‬
‫חור למיחזור וחור לקומפוסט.‬
‫אתה משתדל,‬ ‫אבל אחרי זה חושב, "לא נראה לי שצדקתי".‬
‫ככה אני מרגיש רוב הזמן.‬
‫עובר את החיים בתחושה שפישלתי,‬
‫ואני עומד להסתבך בצרות.‬
‫אני חושש שהמחשבה האחרונה שלי בחיים,‬ ‫על ערש דווי, תהיה,‬
‫"האחות הזו כועסת עליי?"‬
‫אלה טכנית התחומים בחיי‬
‫שגורמים לי להרגיש שמשהו לא בסדר אצלי.‬
‫חלקם חשובים יותר מאחרים.‬
‫אפשר להתחיל בקטן. נתחיל עם כלבים. טוב?‬
‫מעולם לא היו לי חיות מחמד כילד, טוב?‬
‫אבל אני צופה בסרטונים של כלבים‬ ‫והם מצחיקים מאוד ושופעי אהבה,‬
‫וחיילים חוזרים הביתה,‬ ‫הכלב מתרגש, החייל מתרגש,‬
‫הכלב מזיין לו את הפנים.‬ ‫ואני חושב, יודעים מה?‬
‫כדאי שאשיג כלב.‬
‫אז השגתי פיטבול בשם קית'.‬
‫וכולם אמרו לי,‬ ‫"קית' יהיה החבר הכי טוב שלך".‬
‫ואני חייב לומר,‬
‫אולי החבר התשיעי הכי טוב שלי.‬
‫כאילו, אנחנו סבבה,‬
‫אבל הדבר הזה שנוצר בין בני אדם לחיות‬
‫מעולם לא נוצר.‬
‫ואז חשבתי,‬
‫"אני לא מבין קשרי אדם-כלב,‬
‫או שאולי אני האדם היחיד‬ ‫שכן מבין קשרי אדם-כלב?"‬
‫כי כולם שואלים את אותה שאלה, "הוא מאומץ?"‬
‫כן, כולם מאומצים.‬
‫אף אחד מהכלבים האלה לא היה מסתדר לבד.‬
‫אף פעם לא שמעתי שמישהו אומר,‬ ‫"מאיפה הלברדודלית?"‬
‫"נכנסתי לבנק. היא הייתה מנהלת הסניף".‬
‫"עכשיו היא הלברדודלית שלנו במשרה מלאה."‬
‫אני לא צריך בכלל לומר שאימצתי אותו.‬
‫אנשים אוהבים לטפוח לעצמם על השכם.‬
‫"אימצנו אותו, הצלנו אותו." אתם לא.‬
‫הינה מה שקרה לכלב שלי, שלכם, של כולם.‬
‫הוא נולד כחלק משגר, נחטף וניתן לכם.‬
‫"לא, ניל. אתה לא מבין. אני אימא לכלב."‬
‫באמת? יודעת מי עוד הייתה אימא לכלב?‬ ‫האימא של הכלב.‬
‫מבחינתנו, אם אנחנו מדברים עם כלבים‬ ‫כמו תינוקות, אז הם תינוקות.‬
‫הם לא. הם השבויים שלנו. טוב?‬
‫אבל נראה לנו‬ ‫שבגלל שאנחנו אומרים, "מי יפה?"‬
‫דברו בקול נמוך. תראו שאתם מפלצת.‬
‫"מי יפה?"‬
‫"בואי נצא. אקשור לך שרשרת לצוואר."‬
‫"תעשי טריק. אתן לך טיפת מזון."‬
‫"את החברה הכי טובה שלי."‬
‫אנחנו מנסים לעשות סרטים‬ ‫עם רומנטיזציה של הקשר, כמו "מארלי ואני".‬
‫יודעים מה כלב רואה בסרט הזה?‬
‫"חטופה", אבל ליאם ניסן לא מגיע.‬
‫ואגב, לדעתי זו אשמתי. משהו לא בסדר אצלי.‬
‫אז אני קורא ספרים על לאהוב כלבים… פשוט…‬
‫טוב, זה לבדיחה שלי על להט"ב?‬
‫או שהיא מנסה לומר שאני על הספקטרום?‬
‫גם קבוצות שתחשבו שאני מרגיש שאני חלק מהן,‬
‫אני לא מרגיש שאני חלק מהן. למשל… ליברלים.‬
‫בבירור ליברלי.‬
‫תראו אותי. כחוש.‬
‫אני נראה כמו רייצ'ל מדאו עם זקן.‬
‫אבל אני לא מרגיש חלק מהקבוצה,‬
‫כי ליברלים הם האנשים‬ ‫הכי פחות מסבירי פנים בעולם.‬
‫הרפובליקנים חוגגים.‬
‫תופסים כוסים, יורים כמו בווסטוורלד.‬
‫הם יכולים להיות תאבי בצע.‬
‫רפובליקנים דואגים לעצמם,‬ ‫למשפחות שלהם, לעשירים, זהו.‬
‫ליברלים צריכים לדאוג לכולם.‬
‫לא לעוברים. אבל לכל היתר.‬
‫אני צודק, ליברלים?‬
‫זין על עוברים. מי איתי, ליברלים?‬
‫אין לי בעיה לבעוט בעובר, אם אראה אחד.‬
‫הבעיה בלהיות ליברלי‬
‫היא שאין דבר כזה "ליברלי מספיק".‬
‫אם יש חבורת רפובליקנים ומישהו אומר,‬
‫"אני רפובליקני." הם מקבלים אותו.‬
‫אם יש חבורת ליברלים‬ ‫וליברלי אומר, "אני ליברלי",‬
‫הם אומרים, "עוד נראה".‬
‫אתה יכול להאמין בדברים הנכונים,‬
‫אבל אם תבטא את זה לא נכון, נדפקת.‬ ‫זה מבעית.‬
‫ניסיתם לדבר על סוגיות טרנסג'נדרים בפומבי?‬
‫אפילו עכשיו אתם חושבים, "לא חייבים".‬
‫"אל תיפול כמו החבר שלך. פשוט תתקדם."‬
‫אבל זו בדיוק הנקודה שלי. זה מבעית.‬
‫אני בטוח שכולנו מאמינים בדברים הנכונים,‬ ‫אבל אם אי פעם…‬
‫כשמנסים לדבר על סוגיות טרנסג'נדרים בפומבי‬ ‫זה כמו גרסת הדו-שיח של ג'נגה.‬
‫אתם…‬
‫"לשון פנייה…"‬
‫"הוא… הם…"‬
‫אצל רפובליקנים,‬ ‫"אומואים? נקרא להם אומואים."‬
‫"מה קרה? שיחקתם ג'נגה?"‬
‫"אני אוהב ג'נגה. בואו נשחק."‬
‫יש הרבה חידות כליברל, נכון?‬
‫אני גר בווניס, קליפורניה, באל-איי.‬
‫כן. ויש הרבה חסרי בית בווניס.‬
‫אבל אני מניו יורק,‬ ‫אז קשה להתייחס ברצינות לחסרי בית מאל-איי.‬
‫אחרי שעבדת עם הטובים ביותר, קולטים?‬
‫יום אחד הגעתי הביתה,‬
‫וקיבלתי אימייל.‬
‫אימייל מנייר.‬
‫נקרא לזה מכתב.‬
‫נכתב בו, "נפתח מחסה לחסרי בית".‬
‫כליברלי, זה מעולה. המשכתי לקרוא.‬
‫כתוב, "מול הבית שלך". חשבתי, "שיט".‬
‫זה כמו להיות בשעשועון בשם,‬ ‫"עד כמה אתה ליברלי?"‬
‫כתבתי תוכנית טלוויזיה שחורה.‬
‫כן. השכנים שלי רוצים למחות, וכל זה.‬
‫אני לא הולך למחות.‬
‫אעבור דירה. אבל אני לא…‬
‫לא עברתי דירה.‬
‫פתחו את בית המחסה. זה לא רע. זה בסדר.‬
‫שעשועון בשם‬ ‫"עד כמה אתה ליברלי?" יהיה מצחיק.‬
‫"אתה בנמה"ת ואדם שנראה מוסלמי‬
‫מבקש שתשגיח על הכבודה שלו כשהוא מתפלל."‬
‫עד כמה אתה ליברלי?‬
‫עבור!‬
‫יודעים מי חידה ליברלית, כאדם?‬
‫קניה.‬
‫כי כשקניה התחיל, הוא אמר,‬
‫"לג'ורג' בוש לא אכפת משחורים."‬
‫שמרנים אמרו, "שתוק".‬
‫ליברלים אמרו, "תנו לו לדבר".‬
‫אז התחיל לומר שהוא אוהב את טראמפ‬ ‫וליברלים אמרו, "כדאי באמת שישתוק".‬
‫אנשים היום פשוט מותשים מקניה.‬
‫הם אומרים, "הוא פאקינג משוגע".‬
‫כן. בוקר טוב.‬
‫הוא ראפר.‬
‫ממתי סומכים על היציבות הרגשית של ראפרים?‬
‫מה הטיעון שלכם? "בתקופתי,‬
‫היה אחד בשם פלייבור פלייב."‬
‫"והוא היה אומר, 'אתם יודעים מה השעה!'"‬
‫"וידענו. היה לו שעון ענק על החזה."‬
‫"היה עוד אחד בשם די-אם-אקס‬ ‫שעישן קראק ונבח על אנשים."‬
‫"הוא עשה…"‬
‫"וידענו מה העמדה שלו."‬
‫"הוא עמד בנביחתו."‬
‫"היה עוד אחד בשם אמינם‬
‫שהוציא אלבומים על רציחת אשתו."‬
‫"אלה אנשים נורמליים."‬
‫זה. אולי היא תאהב את זה.‬
‫כן, נשק.‬
‫אני מאבד ליברלים כשאני מדבר על נשק.‬
‫אני רוצה, לפני שאני מדבר על זה,‬ ‫לומר שאני מפחד מנשק,‬
‫אבל מסתבר שגם השוטרים.‬
‫מה הלקח שאנחנו אמורים ללמוד מיובלדי?‬
‫מיובלדי, טקסס. אנחנו אמורים פשוט…‬
‫תמיד חייב להיות מישהו חמוש מהטובים?‬
‫זו הדרך היחידה לעצור את זה?‬
‫כולם… כל אמריקה תהיה החמושים הטובים.‬
‫כולם יגידו, "עצור!" "עצור אתה!"‬
‫"כבר עצרתי!" פשוט פאקינג…‬
‫חוץ מזה,‬ ‫אם אנחנו אלה שאמורים לעצור את הפצת הנשק,‬
‫אתם יודעים,‬ ‫מהירות מופרזת הורגת אלפי אנשים מדי שנה.‬
‫שנעצור גם את זה?‬
‫צריך להעיף אותם מהכביש?‬
‫אם נראה עבריין מהירות, "כמו שאומרים,‬
‫כדי לעצור נהג מהרעים צריך נהג מהטובים."‬
‫הבעיה שלי לגבי נשק היא‬ ‫שאני לא קונה לגמרי את הטיעונים של אף צד.‬
‫שמרנים אומרים שנשק הוא בחוקה‬
‫כי האבות המייסדים‬ ‫חשבו שאם לאזרחים יהיה נשק‬
‫הממשלה תעשה מה שהם אומרים‬
‫אחרת האנשים יתקוממו ויילחמו בממשלה.‬
‫וזה באמת רעיון טוב במאה ה-18, אבל…‬
‫הבעיה היא שעדיין יש אנשים שאוגרים נשק‬
‫וחושבים שמתישהו‬ ‫הם יצטרכו להילחם מול צבא ארה"ב,‬
‫והם חושבים שיש להם סיכוי, כן?‬
‫ואולי הם צודקים,‬
‫ולכן אני מציע שנבחן את התאוריה שלהם,‬
‫ופעם בשנה נעשה עימות ראש בראש.‬
‫נגיד, 100 חברי אן-אר-איי‬
‫מול, נגיד, שני חיילים.‬
‫נשדר את זה בפוקס, בחג המולד.‬
‫"חג מולד שמח, וברוכים הבאים‬ ‫לעימות של 2022 בין האן-אר-איי לצבא".‬
‫"נצא לשדה הקרב ונכיר‬ ‫אחד מלוחמי האן-אר-איי."‬
‫"מה שמך?" מה סוג הנשק?"‬
‫"אני אנדי בייקר,‬
‫ויש לי איי-אר-15, ואני עטוף בקוולר."‬
‫"עד כמה אתה בטוח בעצמך מ-1 עד 10?"‬
‫"פאקינג מיליון."‬
‫"נדבר עם החיילים."‬
‫עוברים למישהו בבונקר, שאומר,‬
‫"אני סמל ראשון ג'רמיה ווקר."‬
‫"עם איזה נשק אתה עובד?"‬
‫"אני לא יודע אם זה הוגן, אבל יש לי מל"ט."‬
‫"הוא חמוש בשמונה טילי הלפייר‬
‫ויש לו מצלמה ברזולוציה גבוהה."‬
‫"כפי שאתה רואה בצג,‬ ‫החבר'ה מהאן-אר-איי עומדים צפוף."‬
‫"אז אני פשוט…"‬
‫"התחלנו? טוב."‬
‫"טוב, אלחץ על הכפתור הזה."‬
‫"כן, עכשיו כולם מתו."‬
‫"עד כאן העימות בין האן-אר-איי לצבא."‬
‫"בחסות‬
‫הול פודז."‬
‫אתם יודעים שהחבר'ה מהאן-אר-איי יגידו,‬ ‫"ננצח בשנה הבאה. רק צריך להתפצל".‬
‫זה הטיעון השמרני, והטיעון הליברלי הוא‬
‫שסטטיסטיקת הנשק באמריקה פשוט מזעזעת, נכון?‬
‫וככה זה באמת נראה, נכון?‬ ‫40,000 מקרי מוות מירי בשנה. וזה נורא.‬
‫אבל יודעים מה הם לא אומרים?‬ ‫יודעים כמה מתוך זה הם התאבדויות?‬
‫שני שליש הם התאבדויות.‬ ‫אף אחד לא יודע את זה.‬
‫אז תמיד כשמדברים על טבח בטלוויזיה,‬
‫שזה באמת טרגי,‬ ‫ליברלים תמיד רצים למצלמות ואומרים,‬
‫"לא צריך שירותים לבריאות הנפש.‬ ‫צריך בקרת נשק הגיונית." לא.‬
‫אולי שניהם? נכון?‬
‫אולי שישאלו שאלה אחת בנקודת המכירה?‬
‫גלו מי סובל מדיכאון, מי לא,‬
‫ותמנעו שני שליש ממקרי המוות עקב ירי.‬
‫מישהו נכנס ויגידו לו,‬ ‫"לפני שנמכור לך את הנשק,‬
‫אפשר לבדוק רגע את היסטוריית הגלישה שלך?"‬
‫הוא יגיד, "הקשבת ללאנה דל ריי".‬
‫"ובהית בתמונות של האקסית שלך.‬ ‫לא תקבל את הנשק היום,‬
‫אבל ניתן לך שקית פטריות‬
‫ועותק של "אייס ונטורה: בלש בצחוק".‬
‫"אתה תעמוד שוב על הרגליים ותעשה‬ ‫תנועות דיבור עם הישבנים תוך זמן קצר."‬
‫אחרי זה נרד ל-13,000 מקרי מוות מירי בשנה,‬
‫וזה נורא.‬
‫אבל, דרך אגב,‬
‫יודעים כמה אנשים‬ ‫מתים משפעת בכל שנה? 50,000.‬
‫אם אתם חוששים שרוצח יירה בכם,‬
‫תחשבו כמה אתם מפחדים למות משפעת…‬
‫אתם לא.‬
‫תחלקו בשלוש, ואפגוש אתכם שם.‬
‫אגב, אתם רואים איך‬ ‫צורת החשיבה שלי הופכת אותי למניאק מבודד?‬
‫בכל דבר, מאז שאני זוכר את עצמי.‬
‫אני אפילו שומע את עצמי‬ ‫ולפעמים אומר, "פשוט סתום כבר".‬
‫אני בטח האדם היחיד שאי פעם נשאל,‬
‫"אתה מעדיף להיות צודק או שמח?" וחשבתי…‬
‫משהו לא בסדר אצלי.‬
‫ואגב,‬ ‫אני הולך נגד כל האינסטינקטים שלי עם זה.‬
‫אני תורם לכל קבוצה ליברלית‬ ‫שתוכלו לחשוב עליה.‬
‫אני תורם לכל כך הרבה…‬
‫אני תורם לקבוצה שמתנגדת לקפיטליזם.‬ ‫נכון שזה ממש מטומטם?‬
‫ויש להם חוצפה לבקש ממני תרומות.‬
‫"נוכל לקבל עוד 100 דולר‬ ‫לקבוצה שלנו שמתנגדת לקפיטליזם?"‬
‫"אתם יודעים איך אני משיג את הכסף, נכון?"‬
‫אה, כן.‬
‫אולי חשבתם, "ניל, מה דעתך לעשן קצת ויד?"‬
‫"תירגע כבר." זה לא שם כי אני אוהב ויד.‬
‫זה שם כי אני לא חושב‬ ‫שסמים עובדים עליי טוב.‬
‫כמו אם-די-אם-איי.‬
‫אקסטות, אקסטזי, תלוי בגיל שלכם.‬
‫לקחתי את זה שבע או שמונה פעמים.‬ ‫אף פעם לא עבד עליי.‬
‫יש אנשים שהמוח שלהם‬ ‫לא מגיב לאם-די-אם-איי. לי יש כזה.‬
‫לחברים שלי אין מוח כזה.‬
‫אז היה מביך.‬
‫הם התחככו אחד לשני בפטמות, ואני פשוט…‬
‫כן, ואני גם לא חושב שוויד עובד עליי.‬
‫ויד אמור לגרום לפרנויה אלימה לחמש דקות,‬
‫ואז חייבים לישון? זה ויד?‬
‫כי אם כן, בול בפוני.‬
‫מבאס אותי,‬ ‫כי אנחנו חיים בעידן הזהב של ויד.‬
‫ויד חוקי בהמון מקומות. זה חוקי פה.‬
‫הם מממנים הופעות קומדיה,‬
‫אז אני מקבל שקיות‬ ‫וסיגריות אלקטרוניות ומקטרות.‬
‫יש לי כל כך הרבה ויד‬ ‫שאני לא יכול להשתמש בו,‬
‫אז אני כמו זקנה עם עץ לימון בחצר.‬
‫אני אומר, "קחו קצת ויד."‬
‫אז ויד חוקי.‬
‫פטריות הפכו לחוקיות‬ ‫בדנבר, אוקלנד, כל אורגון.‬
‫כן.‬
‫אז יהיו חנויות לפטריות.‬
‫מוכנים? תלכו לחנות פטריות ותגידו, "פתוח?"‬
‫הם יענו, "לא יודע, אתה פתוח?"‬
‫אני לא כועס על הסמים האלה.‬
‫אם-די-אם-איי, פסילוציבין, ויד, כולם עברו‬ ‫את משוכות הבטיחות של מנהל המזון והתרופות.‬
‫אבל יודעים מה לא יעבור‬ ‫את משוכות הבטיחות של המנהל?‬
‫אלכוהול. מבחינת בטיחות?‬
‫אם יבדקו ויסקי במעבדה.‬
‫100 גברים, 100 נשים, מדענים מחלקים מנות,‬ ‫מתעדים תוצאות, הם ילכו לבוס.‬
‫"אדוני, בדקנו את הוויסקי."‬
‫"אחרי כוס או שתיים‬ ‫אנשים היו ידידותיים ושמחים."‬
‫"בכוס השלישית‬ ‫הרבה מהגברים הפכו לתוקפניים."‬
‫"הנשים נלחצו,‬
‫אבל אמרו שהן לא רוצות לדבר על זה."‬
‫"אז הרבה אנשים הקיאו והתעלפו,‬
‫וכל מי שנהג הביתה עשה תאונה."‬
‫"זה נשמע נורא." "כן, והינה הקטע ההזוי."‬
‫"כולם רוצים לחזור ביום שבת."‬
‫"הם שואלים אם נביא די-ג'יי."‬
‫"ושני ישראלים רוצים ליחצ"ן את זה. זה…?"‬
‫ברור שאני לא בקטע של שתייה.‬
‫הקטע הדפוק עם אלכוהול‬ ‫זה שהוא מקבל הרבה יח"צ טוב.‬
‫מאז שהייתי ילד, תמיד שמעתי,‬
‫"כשאתה שותה, האישיות שלך נחשפת."‬
‫וזה נכון ברמה מסוימת. אולי עם שתי כוסות.‬
‫אבל אף פעם לא הסתכלתי על חבר שפוך‬ ‫וחשבתי, "זו האישיות של טוני".‬
‫"תזדיינו!"‬
‫זו המהות שקיבל מאלוהים.‬
‫טוני האמיתי צריך להשתין ברחוב.‬
‫כן, לא שותה הרבה. לא מעשן הרבה.‬
‫אנשים לא אוהבים את זה.‬
‫זה טוב בשבילי. לא לשתות ולעשן.‬
‫אני יודע שזה טוב בשבילי‬ ‫כי כשאני מספר לאנשים במסיבות,‬
‫הם אומרים, "טוב מאוד", ואז הולכים.‬
‫אבל קשה עם אלכוהול.‬
‫זה נושא קשה בשבילי‬ ‫כי גדלתי עם אב אלכוהוליסט.‬
‫ואנשים אוהבים אלכוהול, ונשים הן אנשים.‬
‫אז…‬
‫תודו בזה.‬
‫אז קשה לצאת לדייטים‬
‫כי אני לא רוצה להיות שוטר שתייה,‬
‫אבל זה גם קצת טריגר בשבילי.‬
‫לפעמים זה בסדר. בפעמים אחרות זה "טראומה".‬
‫אבל אני לא יודע‬ ‫מה אני יכול לבקש מהבחינה הזו.‬
‫אני פשוט לא יודע מה…‬
‫אני חושב, "מי אני שאגיד לה לא לשתות?"‬
‫"כמישהו שמנסה להגן על עצמו?"‬
‫"מפני מה?"‬
‫"חוויה רגשית שלילית? ריח של אלכוהול?"‬
‫"לא פאקינג התגברת על זה?‬ ‫איך לא התגברת על זה?"‬
‫אז יש לי דיסקט שלילי שפועל בראש‬
‫לגבי זה ופחות או יותר רוב הדברים בחיים.‬
‫יש לי מונולוג פנימי ממש גרוע.‬
‫כתבתי אותו פעם אחת, ומיד כשראיתי את זה,‬
‫הבנתי שאני חייב למחוק את זה.‬
‫כי אם מישהו מהחברים שלי ידע‬ ‫שמישהו מדבר אליי ככה,‬
‫הוא יכעס.‬
‫אבל בינתיים, זו בעצם עבודה מבפנים.‬
‫קרה לכם שהסתכלתם על החיים שלכם‬ ‫וחשבתי שבלתי נמנע שאתם כמו שאתם?‬
‫אם אתם לא יודעים עליי הרבה,‬ ‫אני הצעיר מבין עשרה ילדים,‬
‫וזה יותר מדי.‬
‫נכון?‬
‫שני ההורים שלי נולדו בזמן השפל הגדול,‬
‫והם היו נחמדים מספיק להמשיך את השפל.‬
‫כן, אז שני ההורים שלי‬ ‫הביאו את האנרגיה הזו לנישואים שלהם,‬
‫והיו הרבה בלגן ואלכוהול‬
‫וחוק וסדר.‬
‫המון אלימות. הכי מוקדם…‬
‫אחד מהזיכרונות הכי מוקדמים שלי‬ ‫הוא שאני רואה את אחי המתבגר‬
‫בקרב אגרופים עם אבא שלי בחצר.‬
‫אז חשבתי, טוב, אלה החיים.‬
‫המון חוקים. כל הזמן היו חוקים.‬
‫היו כל כך הרבה חוקים שבסוף‬ ‫אימא שלי כתבה את החשובים מביניהם‬
‫ותלתה אותם על קיר המטבח,‬ ‫כמו שרואים במפעל פלדה.‬
‫הידידה שלי בעצם כללה אותם פה.‬
‫אומר לכם חלק מהם.‬
‫הרבה חוקי טלוויזיה, שאני מניח שזה הגיוני.‬
‫הרבה חוקי כביסה.‬ ‫אימא שלי הייתה אובססיבית לגבי חדר הכביסה.‬
‫אם השארנו בגדים בחדר הכביסה ליותר מדי זמן,‬
‫אימא שלי החרימה אותם.‬
‫הם נעלמו, בסגנון הקמר רוז'.‬
‫עקבותיהם נעלמו.‬
‫למרות שבאחד מחגי המולד‬
‫אחותי, אן, קיבלה מחזיק מפתחות, נר‬
‫וארגז עם הבגדים הישנים שלה, אז…‬
‫חג מולד שמח, אן. למה את בוכה?‬
‫הרבה חוקי כריכים.‬
‫לכולכם בטח היו חוקי כריכים, נכון?‬
‫נאלצנו להכין הכול… היינו יותר מדי.‬
‫לא יכולנו להכין כריכים יחד‬ ‫בבוקר לפני בית הספר,‬
‫אז היינו צריכים‬ ‫להכין את כולם בבת אחת בסוף השבוע‬
‫ואז לשים אותם במקפיא.‬
‫ובדרך לבית הספר לקחנו אחד מהכריכים.‬
‫אתם בטח מניחים שהכריכים לא היו ממש טריים,‬
‫אבל אתם שוכחים פיסת מידע חשובה יותר.‬
‫כריכים לא תמיד מפשירים‬ ‫בין 08:00 לשעת ארוחת הצוהריים.‬
‫במקרים כאלה, אכלנו סביב הקצוות‬ ‫כמו עכברושים בספינת פירטים.‬
‫אז אני אומר שזה היה כמו בנות גילמור.‬
‫- חוקים כלליים -‬
‫גדלתי כקתולי. עוד מישהו?‬
‫כן, עברתי את כל אבני הדרך הקתוליים.‬
‫הטבלה, אכילת לחם הקודש הראשונה,‬
‫קונפירמציה, אתאיזם.‬
‫נכון?‬
‫אני בכלל לא צריך לומר שאני אתאיסט.‬
‫נגיד שאני אגנוסטי לגבי אתאיזם, טוב?‬
‫אתאיסטים הם כאלה צבועים זחוחים, אגב.‬
‫אתאיסטים אומרים,‬ ‫"אתה מתפלל לאלוהים? אתה כזה טיפש."‬
‫"רוצה לראות את לוח החזון שלי?"‬
‫אני מכיר הרבה אתאיסטים לבנים.‬ ‫אני לא מכיר הרבה אתאיסטים שחורים.‬
‫לא אף אחד, פשוט לא הרבה.‬
‫יש לי תאוריה למה אין הרבה אתאיסטים שחורים.‬
‫תקשיבו.‬
‫אתאיזם הוא השיא של זכויות יתר של לבנים.‬
‫באמת. הדת אומרת,‬ ‫"רוצה לשמוע על החיים שאחרי המוות?"‬
‫ולבנים אומרים, "לא, תודה".‬
‫"כמה זה כבר יכול להשתפר?"‬
‫"פשוט אקח תוספי תזונה ונראה מה יקרה."‬
‫לזכויות יתר של לבנים היו כמה שנים חזקות.‬
‫כן.‬
‫הלבנבנים, הלבנים.‬
‫הלבנבנים הופתעו ב-2020.‬
‫פשוט תפסו אותם בהפתעה, נכון?‬
‫דיברתי עם אישה לבנה.‬
‫היא אמרה, "לא ידעתי‬ ‫שהמצב כל כך קשה בין השחורים למשטרה".‬
‫אמרתי, "לא יכולת לדעת,‬ ‫אלא אם האזנת לשיר כלשהו‬
‫שכתב שחור, מתישהו."‬
‫מה את חושבת הנושא של "פאק דה פוליס"?‬
‫"לא חשבתי שזה כל המשטרה.‬ ‫חשבתי שזה מקוף אחד."‬
‫מה לגבי "איי שוט דה שריף" של בוב מארלי?‬
‫"כן, אבל הוא לא ירה בסגן, אז…"‬
‫אני אוהב את‬ ‫זכויות היתר הלבנות שמתחבאות מתחת לאף.‬
‫יודעים איזו מהן מתחבאת?‬
‫הרבה שמות‬ ‫של ערים באמריקה הן זכויות יתר לבנות.‬
‫כמו שיקגו, מילווקי,‬ ‫אלה מילים של ילידים אמריקאים.‬
‫החוף המערבי מטורף.‬
‫סן פרנסיסקו, לוס אנג'לס, סן דייגו.‬
‫שמות ספרדיים.‬ ‫חשבתם פעם למה הם ספרדיים? ובכן…‬
‫כי גנבנו אותן ממקסיקו,‬
‫ואפילו לא טרחנו לשנות את השמות.‬
‫אלה זכויות יתר לבנות ישר בפרצוף.‬
‫זה כאילו שלחבר שלכם, פיט,‬ ‫תהיה חברה במשך שנים.‬
‫"החברה של פיט".‬
‫אז תגנבו אותה, תיקחו אותה למסיבה ותגידו,‬
‫"מכירים את חברה שלי, החברה של פיט?"‬
‫"רוצה לשתות? תביא שתייה לחברה של פיט."‬
‫"קניתי לך שרשרת עם ראשי התיבות שלך.‬ ‫חש"ל. חברה של פיט."‬
‫יודעים מה זכויות יתר לבנות? להתבדח על גזע.‬
‫כי כאדם לבן, זה לא מעליב אותי. נכון?‬
‫אני מכיר את השחורים‬ ‫המצחיקים והנבזיים ביותר.‬
‫הם אומרים,‬ ‫"לבנים גרועים בריקוד. חסרי קצב."‬
‫אני חושב, "מי צריך קצב כשהלייבל בבעלותך?"‬
‫זה כמו טיקטוק? בכנות. ככה עושים את זה?‬
‫הרבה לבנבנים שואלים אותי, "ניל…"‬
‫"ניל, אני לבנבן טוב. מה אוכל לעשות?"‬
‫"איך אלחם בזכויות יתר לבנות?"‬ ‫תכירו בהן כשהן מתרחשות אצלכם.‬
‫זה קרה לי לאחרונה.‬
‫"נסעתי במהירות 120 קמ"ש באזור של 55 קמ"ש.‬
‫אז זה היה על הקשקש.‬
‫ושוטר לבן. הוצאתי רישיונות.‬
‫הוא מאחור,‬ ‫בודק את הלוחיות שלי, ואני יושב שם ואומר,‬
‫"מגיע לי כל עונש. קנס או דוח."‬
‫"מה שאקבל, מגיע לי." הוא חזר.‬
‫הוא אמר, "אשחרר אותך עם אזהרה".‬
‫חשבתי, "לא, זה דפוק".‬
‫כי אני יודע שחברים שחורים או חומים‬ ‫יקבלו לפחות דוח.‬
‫צריך לומר משהו.‬ ‫חשבתי, "אל תהיה טיפש. הוא שוטר".‬
‫חשבתי, "לא, זה הרגע המתאים". ואמרתי,‬ ‫"תודה שהגנת על זכויות היתר שלי."‬
‫הוא אמר, "זו זכות יתר לשרת אותך".‬ ‫מה לעזאזל?‬
‫גזע הוא עוד סוגיה מוזרה עבורי,‬
‫כי הייתה לה השפעה‬ ‫גדולה באופן מוזר על החיים שלי.‬
‫אני ממש לא שייך למיעוט,‬ ‫אלא אני לבנבן ממוצע פי חמישים.‬
‫ואני טוב בכתיבת בדיחות גזע,‬ ‫ואני תוהה האם זה מקומי לספר אותן?‬
‫אם הן יפלו לידיים הלא נכונות…‬
‫כמו הבדיחה על "מי צריך קצב",‬ ‫זה יהיה מעולה בקו קלאקס קלאן.‬
‫מעולה.‬
‫אפשר לדמיין.‬
‫"אז אמרתי,‬ ‫'מי צריך קצב כשאתה הבעלים של הלייבל?'"‬
‫"ערב טוב. אני ג'דדיה."‬
‫אז כאילו, לא לספר את הבדיחות באופן פומבי?‬
‫אני יודע מה הכוונות שלי, אבל, כאילו,‬
‫למי אכפת מה הכוונות שלי,‬ ‫אם מפרשים אותן לא נכון?‬
‫מופע קומי די נגיש, נכון?‬
‫אני באולם קטנטן, מטיף מוסר לגבי גזע.‬
‫בינתיים, קווין הארט באצטדיון,‬
‫"סיפרתי לכם על הפעם‬ ‫שביקרתי במצרים וגמל נשך לי את הזין?"‬
‫משהו…‬
‫משהו לא בסדר אצלי.‬
‫אה, יודעים מה?‬
‫נראה לי שזו נעל של אישה.‬
‫אתם בטח חושבים,‬
‫"ניל, אם תתחתן ויהיו לך ילדים,‬ ‫אולי חלק מהניכור ייעלם."‬
‫אולי. לא יודע.‬
‫מעולם לא התחתנתי. אין לי ילדים. אני בן 48.‬
‫אנשים לא אוהבים את זה.‬
‫זה גרוע יותר בשביל נשים מעל גיל מסוים.‬
‫לא נשואות, בלי ילדים, אנשים מרחמים עליהן.‬
‫אבל כגבר,‬
‫אנשים חשדניים.‬
‫נשים יסמכו עליי יותר‬ ‫אם הייתי נשוי ורצחתי את אשתי.‬
‫הן יגידו,‬ ‫"הוא מסוגל לאהוב. הוא נהיה משולהב מדי."‬
‫"חוץ מזה, הוא לא ירצח שני אנשים."‬
‫חמוד.‬
‫כן, זה לא… הייתי בקשרים רציניים.‬
‫הייתי מאוהב כמה פעמים.‬
‫זה פשוט מעולם לא הפך לנישואים.‬
‫זה פשוט לא קרה.‬
‫יש סיכונים גדולים, בקשרים האלה, כי…‬
‫אתם בעצם עושים נפילת אמון כל יום עם מישהו.‬
‫כל יום אומרים, "טוב. תורך. טוב, קדימה".‬
‫"אלוהים, זה ממש כיף. עכשיו תורי."‬
‫"אוקיי, קדימה. אתפוס אותך."‬
‫"אלוהים, אני מרגיש כל כך מחובר אלייך.‬ ‫כמה מזל יש לנו."‬
‫שוב תורי.‬
‫גרמתי כאב לאנשים בתור התופס,‬ ‫ונפגעתי בתור הנופל.‬
‫שני התפקידים מעפנים מסיבות שונות.‬
‫הקטע עם הקשרים האלה הוא‬
‫שפשוט צריך להאמין אחד בשני‬ ‫ולעורר אמון אחד בשני,‬
‫"שנינו מרגישים אותו דבר".‬
‫"אני מרגיש כלפייך‬ ‫כמו שאת מרגישה כלפיי. אנחנו מחוברים."‬
‫ובשלב מסוים בן או בת הזוג מביט בך ואומר,‬
‫"אה, העמדתי פנים."‬
‫"אנחנו לא מחוברים."‬
‫ואז צריך לנתח את הקשר‬
‫כדי לנסות להבין מתי העמדת הפנים התחילה.‬
‫ואז בסוף לקבל את העובדה‬
‫שחלק מהזיכרונות החשובים לך בחיים‬ ‫היו אולי עבודה בעיניים.‬
‫זה עוצר נשימה.‬
‫אני שופט את עצמי הרבה בגלל זה.‬
‫אז אני חושב, "משהו באמת לא בסדר אצלך".‬
‫קומיקאים אחרים שופטים אותי על זה.‬ ‫דיברתי עם חבר קומיקאי.‬
‫הוא אמר,‬ ‫"תהיה יותר פופולרי כנשוי עם ילדים".‬
‫אמרתי, "למה?" והוא אמר,‬
‫"הקהל סומך עליך יותר‬
‫אם אתה נשוי עם ילדים, כי אתה מוסרי."‬
‫"אתה נותן עדיפות לאחרים על פניך."‬
‫ומעולם לא עשיתי את זה, משפטית.‬
‫יש לי כלב.‬
‫אתם חושבים,‬ ‫"איזה? זה שאתה לא אוהב?" תזדיינו.‬
‫אפסיק לספר לכם דברים.‬
‫אבל אני מבין איך כצופים‬ ‫אתם סומכים יותר על קומיקאים‬
‫אם הם נשואים עם ילדים.‬ ‫אבל יש לי שאלת המשך.‬
‫מה שלום הנישואים של ביל קוסבי? יש חדש?‬
‫לואי סי קיי עדיין נשוי באושר?‬
‫הוא ממש קורע. הוא בטח נשוי.‬
‫יש לי עוד אחת, ואני צריך שתהיו כנים איתי.‬
‫ג'ון מולייני?‬
‫בלי פאקינג "אוי". הייתי בפאקינג חתונה.‬
‫כן.‬
‫אני לא יודע כמה הוצאתם.‬ ‫טסתי לצד השני של ארה"ב, שכרתי רכב.‬
‫שאלו, "רוצה לשדרג תמורת 30 דולר?"‬
‫אמרתי,‬ ‫"זו החתונה של מולייני. נלך עד הסוף".‬
‫מצאתי את עצמי נוסע‬ ‫בפי-טי קרוזר ושואל, "זה שדרוג?"‬
‫טוב, לפחות הנישואים‬ ‫של וודי אלן עדיין פורחים, הא?‬
‫ראיתם את הסרט התיעודי?‬
‫אלן נגד פארו.‬
‫מציגים את המקרה בצורה די חד-משמעית‬ ‫שלפני שהתחתן עם ביתו החורגת, סון-יי,‬
‫הוא התעלל מינית בבת החורגת האחרת שלו.‬
‫ובאמת, זה כנראה הסרט‬ ‫הכי פחות אהוב עליי של וודי אלן.‬
‫הכישלון שלי במערכות יחסים‬ ‫לא נובע מזה שלא ניסיתי, נשבע באלוהים.‬
‫ניסיתי גישות שונות,‬
‫שפת האהבה, סגנון היצמדות.‬
‫גיל, גזע, משקל, משרה.‬
‫יצאתי עם דוגמנית. תודה.‬
‫לצאת עם דוגמנית זה כמו שיש לך באגי.‬
‫לצאת עם דוגמנית זה כמו שיש לך באגי‬ ‫כי בחוף זה מעולה.‬
‫אבל בכל מקום אחר אתה חושב,‬ ‫"חבל שהבאתי אותך לפה".‬
‫אגב, הכול יהיה הטרוסקסואלי.‬
‫אין לי תובנות לגבי גייז.‬ ‫מעולם לא הייתי גיי.‬
‫אני בודק פעם בשנה.‬
‫אם אתה כנים, תבדקו פעם בשנה.‬
‫אני נכנס לפורנהאב, לוחץ על "גיי"‬ ‫ושואל את עצמי, "נו?"‬
‫"טוב, חזרה לנשים."‬
‫למרות שלא הייתי גיי, סבלתי הרבה מהומופוביה‬
‫כי יש לי בידה.‬
‫החברים הסטרייטים שלי אומרים,‬ ‫"אי אפשר, אחי".‬
‫"אי אפשר להשפריץ מים לתוך התחת."‬ ‫אתה חושש לגבי…‬
‫אם הדבר היחיד שמונע ממך להיות גיי‬ ‫זה מים שמשפריצים לך לתחת…‬
‫אתה גיי.‬
‫פשוט תהיה גיי.‬
‫בוא, צא לסיבוב ותתחיל חיים חדשים.‬
‫זו דוגמה‬ ‫לתפישה הרדודה של גברים לגבי מיניות.‬
‫אנחנו חושבים, "אני חייב להגן על הדגל."‬
‫"והכול יישאר אותו דבר."‬
‫חבר'ה, לא נכון. אני בן 48.‬ ‫הדגל חולל, או מה שזה לא יהיה.‬
‫הוכנסו לי כמה אצבעות לתחת.‬
‫על ידי נשים. שום דבר לא קרה.‬
‫שום דבר לא השתנה. לא אמרתי, "הזהות שלי!"‬
‫"כל מה שחשבתי שאני!"‬
‫"תפסיק עם רוגן,‬ ‫תתחיל לצפות ב'המרוץ לדראג'.‬
‫יודעים מה הדבר הראשון‬ ‫שתמיד נפסק במערכות היחסים שלי?‬
‫הערכה הדדית. זה קורה ברוב מערכות היחסים.‬
‫ההערכה ההדדית מפסיקה. נשים מתחילות לחשוב,‬
‫"גברים ממש לא מתחשבים וטיפשים."‬
‫וגברים חושבים,‬ ‫"נשים ממש קטנוניות ודורשות תשומת לב".‬
‫ושנינו צודקים.‬
‫אתן באמת קטנוניות ודורשות תשומת לב.‬ ‫יודעים מה עוד?‬
‫הן מתוחכמות ואלגנטיות,‬
‫ויכולות ליצור חיבורים רגשיים, כולל, תקלטו,‬
‫בקשר עין ישיר.‬
‫הרוח של נשים פשוט מרוממת.‬
‫הן יכולות לשנות‬ ‫אווירה בחדר עם הנוכחות והאנרגיה שלהן.‬
‫אני שמח שיש נשים פה הערב.‬
‫אם לא היו פה נשים הערב, בחורים,‬
‫אם היו רק גברים בחדר חשוך שבוהים בי,‬
‫יודעים איזו אנרגיה הייתה?‬
‫פראוד בויז, ואתם יודעים את זה.‬
‫פשוט כמה גברים עם כפפות חצי אצבע‬
‫שמרכיבים משקפי שמש נוראיות‬ ‫בצורה הזו משום מה.‬
‫ונשים, לדעתכן גברים הם‬ ‫חסרי התחשבות ומטומטמים, וזה נכון.‬
‫אבל יודעות מה עוד?‬
‫פאקינג קורעים מצחוק.‬
‫כן. אנחנו מצחיקים מאוד.‬
‫נשים בונות בצורה יפהפייה‬ ‫וגברים הורסים בצורה קורעת מצחוק.‬
‫אם תלכו לערב לנשים, זו פשוט חבורת נשים‬
‫שיוצרות קשר עין ושותות יין לבן.‬
‫בסוף תחשבו, "אני חייבת לעוף מפה".‬
‫אבל בדרך כלל גברים מגיעים לקרקוע האנרגיה,‬
‫ואנחנו שם, מנסים… תמיד מנסים להרשים.‬
‫אנחנו קונים לכן דברים, רוקדים ברייקדנס,‬
‫עושים קסמים, פליק פלאקים לאחור.‬
‫מספרים סיפורים עם אפקטים קוליים.‬
‫"הכנסתי לו בבטן. ואז הוא הוציא מקלע."‬
‫מעולם לא שמעתי אישה עושה אפקט קולי.‬
‫קולות… כמו ציוץ ציפור,‬ ‫יללת חתול, דברים בטווח היכולת שלכן.‬
‫אנחנו תמיד מנסים להצחיק אתכן.‬
‫יש לנו כינויים מצחיקים ונבזיים‬ ‫לחברים שלנו.‬
‫"זה מייק, הידוע גם כ'מייק זקפה'."‬
‫"הידוע גם כ'מייק האנלפבית."‬
‫אף פעם לא שמעתי אישה אומרת,‬ ‫"זו שרה, הידועה גם כ'שרה העקרה'."‬
‫"היא כל כך יבשה שם למטה‬ ‫שאפשר לקרוא לה 'סהרה'."‬
‫אין לי שום כישור טבעי להיות בן זוג.‬
‫אני שמח שאין מבחן כניסה‬
‫כדי להיות בן זוג, כי הייתי נכשל בזה לגמרי.‬
‫האישה הייתה חוזרת עם התוצאות. "טוב."‬
‫"לא נעביר אותך. ידעת את זה."‬
‫"היו כמה תחומים שלא הלך לך טוב בהם,‬ ‫אחד מהם הוא הקשבה."‬
‫"שאלנו, 'אם אתה צופה בטלוויזיה‬ ‫וחברה שלך צריכה לדבר איתך,‬
‫איך תגיב?'‬ ‫התשובה הנכונה היא 'אכבה את הטלוויזיה‬
‫ואשאל מה קורה', אבל כתבת,‬
‫'אגביר את הטלוויזיה'.‬
‫'ואומר, "לא יכול עכשיו. זה רבע ראשון,‬
‫והוא אחד מהרבעים הכי חשובים'."‬
‫"גם נכשלת בפתרון ריבים."‬
‫"השאלה הייתה,‬ ‫'אם תהיה לה בעיה עם משהו שעשית,‬
‫איך תתמודד עם זה?' וכתבת,‬
‫'אחשוב מתי עשתה משהו דומה,‬
‫ואומר, "רואה, כלבה? עכשיו השתווינו'."‬
‫אתה צריך לחזור לאפליקציות, ידידי.‬
‫כן, משהו לא בסדר אצלי.‬
‫עוד דבר שאני לא שש‬ ‫להיכנס אליו במערכת יחסים‬
‫זו דינמיקת הכוח.‬
‫'כי לדעתי לגברים היה את כל הכוח‬ ‫במשך 400,000 שנים, פחות או יותר.‬
‫ובערך לפני שש שנים נשים אמרו, "אפשר?"‬
‫לא נכון לומר שלגברים אין כוח. צריך לדייק.‬
‫לגברים לבנים ליברליים‬ ‫אין כוח במערכות יחסים.‬
‫בשלב זה בהיסטוריה, כגבר לבן ליברלי,‬
‫אני עכשיו צריך ללכת‬ ‫למחאות נגד עצמי. מבינים?‬
‫כשהתחילו המחאות אחרי ג'ורג' פלויד, חשבתי,‬
‫"אקח את השלט שלי מצעדת הנשים. הינה."‬
‫"אני הבעיה!"‬
‫הלכתי לצעדת הנשים. זה עורר השראה מצד אחד,‬
‫וגם ראיתי את הדבר הכי מצחיק בחיים שלי.‬
‫אז, מעורר השראה, 400,000 נשים,‬
‫הבעלים, החברים, הבנים, האבות שלהם,‬ ‫כולם יחד, צועדים למען המטרה.‬
‫זה היה מדהים.‬
‫ואז גם ראיתי את החרא הכי מצחיק.‬
‫לכולנו היו שלטים שהכנו.‬
‫והיה עוד מישהו שכתב על השלט,‬
‫"ככה נראה פמיניסט", עם חץ שמצביע עליו.‬
‫הוא ואני צעדנו, יצרנו קשר עין,‬
‫הוא מביט בשלט של עצמו ועושה…‬
‫אז נראה מה יקרה.‬
‫יצאתי עם הרבה נשים שהיו מהמתקנות.‬
‫היו לי שתי חברות בחיים שאמרו עליי מולי,‬
‫"אילפתי אותו."‬
‫"לימדתי אותו." כן.‬
‫שמעתם גבר אומר את זה?‬ ‫לא, כי אתם לא מכירים סרסורים.‬
‫כן.‬
‫ואתן באמת מלמדות אותנו דברים,‬ ‫אבל לא כאלה שנרצה לדעת.‬
‫דברים שאתן רוצות שנדע.‬
‫לא הייתה לי חברה שאמרה,‬ ‫"אראה לך איך לחנוק זאב".‬
‫זה תמיד חרא של בנות שאתן רוצות שנדע,‬
‫ואז אנחנו אומרים, "אה, כן".‬
‫זה הקול של גבר שלומד דברים‬ ‫שלא אכפת לו מהם בכלל.‬
‫"אה, כן."‬
‫"ציפה לשמיכת פוך, כן."‬
‫"כן, לשמיכה צריך להיות פאוץ' משלה."‬
‫"תודה, מאמי."‬
‫זה קורה לכל הגברים בכל העולם.‬ ‫גיל, גזע, מעמד. לא משנה.‬
‫כולנו יודעים מה קרה‬ ‫עם מייגן מרקל והארי פוטר.‬
‫נכון? ככה קוראים לו?‬
‫ברור לנו מה קרה.‬ ‫היא אמרה, "כן, אנחנו באנגליה,‬
‫ואתה נסיך, אבל המשפחה שלך מעפנה,‬ ‫אז אולי נעבור לאמריקה ותהיה סתם אפס?"‬
‫והוא אמר…‬
‫"אה, כן."‬
‫"זין על אלפי שנות מסורת. תודה, מאמי."‬
‫הרבה במערכות יחסים קשור למזל.‬
‫זה מה שאף אחד לא מדבר עליו. מזל.‬
‫זה המידע שמצאתי.‬
‫יש סיכוי של אחד לשמונה‬
‫שתתחתנו עם מישהו שאתם יוצאים איתו.‬
‫יש סיכוי של 50-50 שהנישואים יעבדו.‬
‫אז בעצם,‬
‫יש סיכוי של 6% שתהיו בקשר אהבה תמידי‬
‫עם מישהו שאתם יוצאים איתו,‬ ‫גם אם שניכם ממש אחלה.‬
‫שישה אחוזים. זה מזל.‬
‫ואני יודע שאני צריך‬ ‫לעשות הפסקה במופע עכשיו‬
‫ולתת לכל הגברים שהגיעו לפה בדייט‬
‫להביט באישה ולומר לה שאתם היוצאים מן הכלל.‬
‫אתם תלכו עד הסוף. אני מבין.‬
‫אבל 6%. זה מזל, נכון?‬
‫גם אם טעיתי וזה 9, אבל זה 6.‬
‫זה מזל. כולנו…‬
‫כולנו שופטים אחד את השני‬ ‫על מערכות היחסים שלנו שנכשלו.‬
‫אנחנו שופטים את עצמנו. צריך אמפתיה.‬
‫כולנו בעצם אוהדים במשחק אן-בי-איי‬ ‫שקולעים מאמצע המגרש.‬
‫כשהאוהדים מחמיצים, כולם אומרים, "אוי!"‬
‫הם לא אומרים, "זין עליך!"‬
‫"תחשוב למה החמצת."‬
‫"תתחיל עם מערכת היחסים‬ ‫עם אימא שלך ותמשיך משם."‬
‫ואז תינוקות.‬
‫אני לא נגד תינוקות.‬
‫אני נגד עוברים.‬
‫כולכם יודעים שאני נגד עוברים.‬
‫אני פאקינג שונא עוברים. פאקינג שונא אותם.‬
‫הלוואי שעובר יתחיל איתי בלגן.‬
‫מעולם לא הבטתי למטה וחשבתי,‬
‫"אני צריך לשכפל את זה."‬
‫"נתחיל מאפס. קדימה."‬
‫יודעים איזו תוכנית גרמה לי לחשוש להיות אב?‬
‫ראיתם פעם "נייטלי ניוז"?‬
‫שינויי אקלים הם סיוט.‬
‫האנושות כבר כפולה ממה שאמור להיות.‬
‫אני לא זוכר כל כך הרבה‬ ‫כעס או מחלוקות בחיים.‬
‫להביא ילד לעולם עכשיו‬ ‫יהיה כמו להיות במסיבה,‬
‫יש מלא אנשים, אי אפשר לזוז, הגג בוער,‬
‫המרתף מוצף, השוטרים בדרך,‬
‫אתה מסתכל על חבר ואומר,‬ ‫"בוא נזמין את בריאן".‬
‫הבעיה היא שאני צריך לומר לנשים‬ ‫בדייט הראשון שאני לא רוצה ילד.‬
‫אני מניח שאני לא חייב.‬
‫זה פשוט נראה נחמד יותר, נכון?‬
‫כי לנשים יש תזמון מוזר עם החרא הזה.‬
‫הייתי בדייט והבחורה אמרה, "אני בת 40".‬
‫"אני צריכה להתחיל לחשוב‬ ‫עם מי לעשות ילדים."‬
‫חשבתי, "להתחיל לחשוב?"‬
‫"גברת, ייתכן שנותרו רק דקות."‬
‫כן, אני צריך לומר לנשים‬ ‫בדייט הראשון שאני לא רוצה ילדים.‬
‫אנשים לא אוהבים את זה.‬
‫לומר את זה לנשים בדייט הראשון‬ ‫זה כמו ללכת לראיון עבודה‬
‫ולומר, "רק שתדעו,‬
‫"אני לא מתעסק עם מחשבים."‬
‫"איך תרצו לעשות את זה?"‬
‫אולי זה מזל. אולי זה תזמון.‬
‫או אולי שניהם. או אולי זה אני.‬
‫אולי משהו לא בסדר אצלי.‬
‫אולי אני נרגן מדי, או פגוע, או מיזוגן.‬
‫או משהו שאני בכלל לא יודע על עצמי.‬
‫יודעים מה הבנתי?‬
‫זה לא אתה.‬
‫זה לא אני?‬
‫יופי. נסיים את ההופעה. לילה טוב, כולם.‬
‫נשים, רואות איזו אמונה אני מחפש?‬
‫רק קצת…?‬
‫כן, חשבתי לאחרונה‬
‫שלא נראה לי שאוכל לערוב‬ ‫לביטחון הרגשי של אישה.‬
‫ואני לא בטוח שתוכל לערוב לשלי.‬
‫הלוואי שזה לא היה ככה,‬ ‫אבל פשוט ככה אני מרגיש.‬
‫ואנשים אומרים, "אתה לא מרגיש בודד?"‬
‫כן.‬
‫אבל גם מעולם לא הרגשתי בודד יותר‬ ‫מאשר כשהייתי במערכת יחסים‬
‫שלא רציתי להיות בה.‬
‫ואז כשיש ילדים…‬
‫אני אומר שאלה שינויי האקלים…‬
‫זה לא. אגלה לכם סוד, זה לא.‬
‫אני אומר שזה כל זה,‬ ‫אבל העניין הוא החיבור הרגשי,‬
‫כי אני לא רוצה‬ ‫שהילד ייוולד ולא ארגיש את זה.‬
‫כולנו יודעים מה קרה עם קית'.‬
‫וחשוב מזה, לאבא שלי היו עשרה ילדים,‬
‫הוא לא אהב אף אחד מאיתנו, כן?‬
‫אז אני לא רוצה… חצי ממני זה הוא,‬ ‫אז אני עלול לחזור על הכול.‬
‫ואנשים אומרים, "אתה תהיה אבא טוב".‬
‫"אהיה גם נחת טוב.‬ ‫אני לא רוצה להתגייס לנחתים."‬
‫אנשים אומרים, "פשוט תנסה". זה לא…‬
‫"קח סיכון."‬
‫זה לא הסיכון שלי, זה שלהם.‬
‫הסיכון כולו עליהם, נכון?‬
‫כי אם אתה נולד להורה שלא אוהב אותך,‬
‫אתה מבלה את כל החיים‬ ‫במחשבה שמשהו לא בסדר אצלך.‬
‫אני גם חייב לומר,‬ ‫מפריע לי גם הלחץ על כולנו לעשות את זה.‬
‫ממש מפריע לי. נכון?‬
‫יש עשרות נטיות מגדריות ומיניות חדשות.‬
‫יש עדיין רק נטייה אחת של מערכות יחסים.‬
‫לכיוון נישואים.‬
‫"מה לגבי פוליאמוריה?"‬
‫אין הנחות מס על פוליאמוריה. די.‬
‫אבל אנשים מתרשמים מאוד כשמישהו אומר,‬
‫"התחתנו וחתמנו על רישיון."‬
‫"רישיון נישואים? איך עשיתם את זה?"‬
‫עול משפטי לא מרשים אותי כל כך.‬
‫מבינים? מה יותר משמעותי?‬
‫ציפור בכלוב?‬
‫או ציפור שעפה כל יום וחוזרת‬
‫רק כי טוב לה להיות ציפור איתכם?‬
‫זה לא עדיף?‬
‫אנשים אומרים למשל, "טוב…"‬
‫סתם חרא מטופש. "אם לא תתחתן איתה, לא תוכל‬ ‫לבקר אותה בבית החולים אחרי שעות הביקורים."‬
‫אוכל אם אשחד את השומר עם 40 דולר.‬
‫הינה לך, ציפור.‬
‫חוץ מזה, שאלתם פעם נשואים איך זה?‬
‫התשובות עשויות להדהים אתכם.‬
‫אגב, זה לא רק גברים.‬
‫שאלו אישה לגבי הנישואים שלה,‬
‫נשים נשמעות כמו פוליטיקאי‬ ‫שמתחמק מסוגיה בוערת.‬
‫"ליסה, מה המצב בינך ובין מייק?"‬
‫היא תגיד, "הילדים אחלה".‬
‫וכששואלים גברים על הנישואים שלהם,‬
‫הם נשמעים כאילו שהם קוראים מכתב כופר.‬
‫"מייק, מה המצב בינך ובין ליסה?" הוא יגיד,‬
‫"שלום."‬
‫"אני שמח."‬
‫"אל תדאג לי."‬
‫"דאג לעצמך‬
‫ואורח חייך הכופר."‬
‫"היא לימדה אותי הרבה‬
‫ושיפרה אותי כגבר."‬
‫והיא בפינה כמו דאעש,‬
‫"תגיד לו על הציפה של הפוך."‬
‫"אה, כן."‬
‫זה כיף.‬
‫כיף לצאת, נכון?‬
‫אתם יודעים מה יכול להיות‬ ‫אחד מהיתרונות של הקורונה, אני מקווה,‬
‫זה האמפתיה לענייני בריאות הנפש, נכון?‬
‫כי כולם היו בבידוד.‬
‫ובני אדם לא מסתדרים בבידוד.‬
‫עדיין יש לנו מוח מערה.‬
‫אז אנחנו חושבים שאם אנחנו בבידוד,‬ ‫אז השבט דוחה אותנו,‬
‫ואז אנחנו מתחילים לנבור בעצמנו‬
‫ולמצוא פגמים שלא באמת קיימים, ו…‬
‫בעיקרון, בריאות הנפש שלנו נפגעת.‬
‫אז אני מקווה שבעתיד‬ ‫לאנשים תהיה אמפתיה כשמישהו יגיד,‬
‫"אני בדיכאון או חרד",‬ ‫הם יענו, "כן, אני זוכר איך זה".‬
‫כי עבור הרבה מאיתנו,‬ ‫הרגשנו מבודדים כל החיים.‬
‫והדבר האחר שאומר, אחד מהדברים‬
‫שלא הפריעו לי בקורונה‬ ‫היה שיכולנו להירגע קצת עם העבודה.‬
‫יכולנו להניח את החרב קצת.‬
‫אם השגתם משהו בזמן הקורונה, אחלה.‬
‫אם לא, גם כן אחלה.‬
‫היחידים שהשיגו משהו בקורונה מבחינתי היו‬
‫בו ברנהם…‬
‫אמזון‬
‫והרכב השיקגו בולז של 1998. איכשהו.‬
‫הם ניצחו שוב, נכון?‬
‫אבל היה נחמד להירגע, אבל מיד כשהעולם נפתח,‬
‫חזרתי להשוות את עצמי לקומיקאים אחרים,‬ ‫ולראות מי בפודקאסט של מי, ומי הופיע איפה,‬
‫וכמה כרטיסים מכר.‬
‫והאם אני זקן מדי לטיקטוק?‬
‫אפשר לשיר בסרטון עם פלייבק‬ ‫וגם לקחת תרופה לכולסטרול?‬
‫כן, כמו שאמרתי, קומדיה היא פומבית מאוד,‬
‫והיא יכולה להיות סוג של… חושפנית.‬
‫וכמו שאמרתי,‬ ‫יש הרבה דרכים שבהן אני מרגיש שאני לא‬
‫מתאים לעולם, ואני לא עושה את זה טוב ממש,‬
‫אבל קומדיה היא אחד מהדברים‬ ‫שלגביהם אני מרגיש‬
‫שאני יודע מה אני עושה, אני חלק ממשהו,‬ ‫אבל תמיד יש תזכורת שאומרת, "אתה לא".‬
‫ממש לפני הקורונה, נטפליקס ערכו מסיבה.‬
‫אגב, יש המון אזכורים בסיפור הזה,‬ ‫אני מתנצל מראש.‬
‫יש המון אזכורים בסיפור הזה,‬ ‫דיקפריו היה שם, אני אפילו לא מזכיר את זה.‬
‫אז…‬
‫נטפליקס ערכו מסיבה,‬ ‫וזה בבית של מנכ"ל נטפליקס.‬
‫אדם בשם טד סרנדוס.‬
‫אדם גדול.‬
‫אז זה בבית של טד סרנדוס, ואני נכנס,‬
‫ואלה הקומיקאים הכי גדולים בעולם.‬
‫אני מסתכל, היה שם ביל בר,‬
‫עזיז אנסרי, מולייני, אלי וונג,‬
‫שרה סילברמן, ונדה סייקס, טרבור נואה,‬
‫בוראט.‬
‫וחשבתי, "יופי. רמה גבוהה, ניל. אחלה."‬
‫דייב שאפל,‬
‫כריס רוק, קווין הארט.‬
‫ואז אני מסתכל לפה,‬
‫אלן דג'נרס, אדי מרפי.‬
‫חשבתי, ואו.‬ ‫מעולם לא ראיתי את כל אלה יחד, מעולם.‬
‫ואני זוכר שחשבתי,‬ ‫"גבר, אני לא יודע מה עשית‬
‫כדי לקבל הזמנה למסיבה הזו,‬ ‫אבל זה בטח די טוב,‬
‫ואני גאה בך."‬
‫ואני מסתכל סביב על כל הגיבורים שלי.‬
‫כולם אייקונים.‬
‫וטד סרנדוס, שהוא אדם גדול…‬
‫מרים כוסית לחיים ואומר,‬
‫"אני שמח מאוד להיות באותו חדר‬
‫עם כל גיבורי הקומדיה שלי."‬
‫וכריס רוק צועק,‬
‫"וניל ברנן!"‬
‫חשבתי, "אני מקווה שיום אחד‬
‫כריס יושפל מול כל העמיתים שלו."‬
‫והבדיחה מעולה, אגב.‬
‫כאילו, הבדיחה הנכונה לאותו רגע.‬
‫הלוואי שהייתי יכול להיות‬ ‫מישהו אחר כדי ליהנות יותר.‬
‫חשבתי, "פאק, אני ניל ברנן. שיט."‬
‫מכירים את זה שבסרט כשמביכים מישהו‬
‫ועוברים לצילום בהילוך איטי של…‬
‫בהילוך האיטי שלי אלן עושה‬
‫ובוראט אמר, "אשתי!"‬
‫אבל, כן, זה פשוט גרם לי‬ ‫לפקפק בעצמי, כרגיל.‬
‫כי לכל האנשים האלה זה בא טבעי.‬
‫דייב התחיל עם קומדיה בגיל 14.‬ ‫הוא היה טוב כבר אז.‬
‫אדי ידע שיופיע בטלוויזיה מגיל חמש.‬
‫אלן ניבאה שתוזמן לטונייט שואו‬ ‫לפני שהתחילה בסטנדאפ.‬
‫כל הסיפורים האלה, כן?‬
‫ובינתיים, עשיתי את זה לגמרי עקום.‬
‫הייתי כותב, אז הפכתי לקומיקאי אחרי גיל 30,‬
‫והייתי צריך… זה לא טבעי לי.‬
‫הייתי צריך להתאמץ ללמוד פיתוח קול ותנועה.‬
‫הקשבתי להרבה ספרי אודיו על כריזמה.‬
‫הרבה.‬
‫אני מעמיד פנים שכל זה בעבר.‬
‫אני עושה את זה עכשיו. רואים את זה?‬
‫"זה לא שעון." נכון. זה לא.‬
‫קוראים לזה פאבלוק.‬
‫זה נותן לי שוק חשמלי קטן‬
‫כל שלוש דקות‬ ‫על הבמה כדי להזכיר לי לחייך יותר.‬
‫זה קרה לאורך כל ההופעה.‬
‫כן, כשאני ליד אנשים מהסוג הזה,‬
‫אני חושב, "אולי אני לא אמור לעשות את זה?"‬
‫אגב, מה זה בכלל?‬
‫למה אני לא יכול לעשות סטנדאפ רגיל?‬
‫בפעם האחרונה חשבתי, "אצטרך‬ ‫שלושה מיקרופונים שונים במרחקים שווים."‬
‫זה…‬
‫ובמופע הזה, "היי, כולם, הבאתי בלוקים!"‬
‫ביליתי את…‬
‫15 השנים האחרונות כקומיקאי.‬
‫וכל קומיקאי שפגשתי אמר,‬ ‫"אתה נראה יותר כמו כותב".‬
‫וככה קומיקאי אומר, "תן לי את הבדיחות שלך".‬
‫לפני כן כתבתי, וכל כותב אמר,‬
‫"אתה נראה יותר כמו קומיקאי."‬
‫וככה כותב אומר, "אתה מעצבן".‬
‫פשוט נראה שהקומיקאים פה, הכותבים פה.‬
‫ניל, תישאר באמצע,‬
‫עם מופעי הטראו-מדיה הקטנים שלך.‬
‫הזכרתי ששילמתי לה על זה?‬
‫בנפרד…‬
‫אפשר להסתדר עם כל אלה.‬
‫אבל זה…‬
‫יחד, זה החלק הקשה. אז הדיכאון מגיע.‬
‫וניסיתי המון דברים.‬
‫המון.‬
‫טיפול, תרופות.‬
‫קטמין.‬
‫ניסיתי גרייה מגנטית למוח.‬
‫זה היה טוב, אבל ההשפעה נחלשה.‬
‫ואז טסתי לסין לגרסה חזקה יותר של‬ ‫גרייה מגנטית למוח‬
‫שהיא לא חוקית בארה"ב.‬
‫אולי היא גם לא חוקית בסין,‬ ‫עד כמה שידוע לי.‬
‫ואז,‬
‫לקחתי MeO-DMT-5.‬
‫כמו קרפדת המדבר הסונורי.‬
‫זה כמו פצצת האטום של סמים פסיכדליים.‬
‫נראה לי שהגזמתי… עם זה.‬
‫כאילו, נראה לי…‬
‫נראה לי שפגעתי בעצמי קצת.‬
‫כן, אבל אני מניח שזה הגיוני אם‬
‫מחפשים קליע קסם,‬
‫מדי פעם חוטפים כדור.‬
‫אבל פשוט המשכתי לחשוב,‬
‫"אחי, איך הפכת עזרה עצמית לפגיעה עצמית?"‬
‫אמרתי כל הערב‬
‫שמשהו לא בסדר אצלי.‬
‫ומשהו באמת לא בסדר אצלי‬
‫אני לא נחמד לעצמי בכלל.‬
‫אני לא חומל על עצמי.‬
‫אני פשוט ממשיך‬
‫ותוקף את עצמי‬ ‫בלי רחמים כאילו שזו העבודה שלי.‬
‫אשמח להפסיק.‬
‫הייתי רוצה לחשוב שאיך שאני,‬
‫המחשבות שלי, ההרגלים שלי,‬
‫הרגשות שלי,‬
‫האמונות שלי…‬
‫הייתי רוצה להאמין שהם לא פגמים.‬
‫הייתי רוצה להאמין שאלכימיה של אישיות…‬
‫הנפש שלי…‬
‫זה חייב להספיק.‬
‫בבקשה.‬
‫שזה יהיה מספיק.‬
‫תרגום כתוביות: כפיר מי-בר‬