Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Gata?
Fă poza de mai jos, omule! O să pară mai mare.
- Pe bune, Reynaldo? - Ce?
E neclară.
La naiba! Sper că nu ne-au luat-o înainte.
Am obosit deja, Rey.
Și pe mine mă dor spatele și monturile,
dar nu putem pleca doar cu asta.
Te dor monturile? N-am făcut decât să ne prostim.
Guta asta nenorocită nu mă lasă.
Probleme cu guta, spatele, prostata...
Ești paradit rău, omule!
- Te ajut eu. Dă-mi pușca. - Nici vorbă.
Dă-te la o parte!
- Bun. Să mergem! - Bine.
Don Rey.
Stai! Așteaptă!
Oprește!
E la 50 de metri.
Opt puncte?
Nu. Vreo șase.
Bine.
L-ai nimerit?
Să mergem!
- Ce e? Ce s-a întâmplat? - Trebuie să mă piș.
Futu-i...
Rosita, dă-mi crema de protecție solară.
Mersi.
Don Rey.
Privește, Don Rey!
Rosita, dă-mi crema!
- Poftim, Don Rey. - Mersi.
Don Rey!
Privește, Don Rey!
CERUL DE PESTE PUSTIU
Așa. Unu, doi...
Dar zâmbește!
Asta e!
Și acum să încheiem petrecerea
cu unul din cei mai buni vânători din Nuevo León, dar și din Texas.
Și din Mexic. Din întreaga lume, ce mai!
- Așa e! - Exact!
Haideți!
Să trăiască Don Reynaldo!
- Discurs! - Da!
Un discurs, Don Reynaldo!
- Hai, Don Reynaldo! - Discurs!
De ce naiba nu?
Ce pot spune?
Sunt recunoscător că sunteți toți aici,
cu mine, nu? Familia Garza Ramírez,
familia Garza Garza, familia Garza Martínez, nu-i așa?
Și toți ceilalți care...
Care sunt la ferma mea, nu?
Simțiți-vă ca acasă, da?
- Ce e? - Ferma e cel mai de preț lucru
pe care mi l-a lăsat tata, nu? Aici... Aici am crescut.
De când eram mic. Am crescut aici alături de fratele meu, Arnulfo.
E pe aici, pe undeva. Unde e? Uite-l, nu?
Ne-am crescut copiii împreună.
Și acum... a sosit iar acel moment al anului.
Se apropie aniversarea fermei.
Au trecut douăzeci de ani de când a murit tata.
M-a învățat ce e viața la fermă. M-a învățat să vânez.
Dar, cel mai important, m-a învățat că familia vine prima. Deasupra tuturor.
În afară de Garza Ramírez. „O gașcă de țărănoi”, zicea el.
Tu ești și mai rău!
- Haideți! - Da!
Noroc!
În cinstea celor de acolo! Și a celor de aici!
- Noi am fost primii. Aproape primii... - Da, desigur.
Hai, Tello! Spune-mi adevărul!
Tu l-ai împușcat, nu? Când m-am dus să mă piș.
Nu. Cum poți gândi așa ceva? Nici vorbă.
- Era la 200 de metri. - Da. Așa l-a împușcat.
Rey nu l-ar fi putut împușca în greabăn.
Păi, asta spune lumea.
Pe bune. Nici toaleta n-o nimerește uneori.
- Uite cine-a venit! - Ce faci, Rey?
- Nu te-am văzut de mult. - Da. Eram în spatele tău.
Mă bucur c-ai venit. Ai crescut.
- Crezi? - Ai crescut pe orizontală.
De fapt, am slăbit. Arătam ca un porc.
A sosit moștenitorul.
Ce faci, unchiule?
Mă bucur să te văd.
- Ce faci, tată? - Ce faci, fiule?
- Ai ratat premierea. - Am avut probleme la muncă.
- Ești rege la găsit scuze. - Fir-ar al naibii!
Băiete!
Ce faci, unchiule? Felicitări pentru mistreț!
E minunat. Uite! Ce frumusețe! Locul doi.
Trebuie să aduci copiii pentru vânătoarea ouălor de Paște.
Îți aduci familia de Paște?
- Da, sigur. - Ce faci?
După incidentul ăla cu Ramos, eu aș veni singur.
Nu-mi place ca fiicele mele și Lorena să vină aici.
Ești prea dramatic.
- Du-te dracu'! - Du-te tu dracu'!
Ce s-a întâmplat?
Nimic. E supărat că am luat eu locul întâi.
Vino să guști din porc!
Spune-le tuturor de telefonul ăla!
Socrul meu a fost sunat
de unul dintre criminalii ăia de pe un celular din închisoare.
Da. Treaba a fost așa...
M-a sunat unul dintre escrocii ăia.
Mi-a zis:
„Dacă nu ne dai banii până mâine,
„venim și-ți tăiem boașele, nenorocitule.” Am zis: „Ce naiba?”
- Ce i-ai zis? - I-am zis:
„O să ai nevoie de o macetă uriașă, nenorocitule.”
Ce credeau? Gașcă de șarlatani!
Le-ai zis-o!
Noroc!
- Te distrezi, tată socrule? - De minune.
Ascultă! Să nu uit.
Lalita mi-a spus că ai probleme cu apa, nu?
Vreau să-ți spun că, dacă ai nevoie,
pot vorbi cu cei de la minister ca să ne ajute.
- Mersi, Raulito. - Nicio problemă.
Știi că vreau doar binele fermei.
Și al familiei soției mele, care e și familia mea, nu?
Spune-mi, fiule!
Vrei să-mi iei ferma?
Un trădător nu dă avertismente. Nu?
Glumesc.
Am observat, totuși,
că lui Elías nu-i prea pasă de chestia asta. Nu?
Și deja știi că Lily e cam sălbatică.
Cum adică „sălbatică”?
Adică, e foarte deschisă.
Ce dracu' e asta?
Îți spun asta fiindcă Laura mi-a zis
că Lily avea o relație cu ratatul ăla,
- iar acum se vede cu un barcagiu. - Cum adică „barcagiu”?
Un surfer, cred.
- Sincer, nu sunt sigur. - Dacă nu ești sigur, nu mai trăncăni!
Deja se bat.
E adevărat că arbustul de trandafir Nu mai înflorește
Și că iubirea vieții mele
Nu se mai întoarce
Copiii mă întrebă de mama lor
Atunci când văd că tatăl E pe cale să izbucnească-n lacrimi
Mi-aș dori să am nevoie de tine
Și să te implor să te întorci
Dar nimic nu s-a schimbat aici
Nu-ți face griji pentru mine
Totul a rămas la fel Ca atunci când erai prin preajmă
Mai departe!
Între-adevăr, totul e la fel.
Tablourile atârnă de perete exact așa cum le-ai lăsat.
Sandalele tale sunt în locul obișnuit,
până și halatul tău e unde l-ai lăsat.
Nu s-a schimbat decât oglinda.
Acum, de fiecare dată când o văd, mi se reflectă o figură
cu cearcăne mari și întunecate
și riduri care au început să-mi amenințe fața.
Fața pe care ai dezmierdat-o de atâtea ori!
Mi-aș dori să am nevoie de tine
Și să te implor să te întorci Dar nimic nu s-a schimbat aici
Nu-ți face griji pentru mine.
Totul a rămas la fel Ca atunci când erai prin preajmă
La naiba!
- Ține-o cum trebuie! - Așa trebuie.
- Ba nu. De aceea te lovește. - Sunt stângace. Așa îmi vine bine.
Gonzalitos! La naiba!
- Tată! - Vino aici, Gonzalitos!
Ia uite aici! Noroc pur de începător!
- Unde e fututul ăla de Gonzalitos? - Leneșul ăla a rămas jos.
De ce vorbești urât? De ce „futut”?
- Dă-mi-o mie. - Lasă!
Bine.
Și acum? Ce arde acolo unchiul Arnulfo?
Cine știe?
Nici nu știam că e aici.
Verific mai târziu.
Trebuie să demontăm jaluzelele.
- Cât porumb a mai rămas? - Doar sacii ăștia doi.
Scrie-le că ne mai trebuie!
Spune-i fiicei mele, Lily, cât îți trebuie ca să-ți poată da banii.
Ia camioneta, Tello!
Rosa, pune șaua pe Lorenzo!
Șefule!
- Te-ai gândit la ce ți-am cerut? - Da.
Nu pot mări salariul nimănui acum, Tello.
Mai discutăm la următorul sezon de vânătoare.
Lily a zis că ai adus doar o rață. Nu ajunge.
Rey!
- Reynaldo! - Ce e?
Cu tine vorbesc.
Caut cheia. N-ai văzut-o? Sunt sigur că era aici.
Ai adus doar o rață?
„Doar una”, zice ea.
- Ne ajunge tuturor? - Ce? Rața?
Nici vorbă. I-am dat-o deja lui Wences.
Atunci? Ce mâncăm?
Vă plângeți mereu că nu mâncați rață, dar nu vă place.
Asta ai zis că aduci.
Dacă le trebuie, să se scoale devreme.
Da, sigur. Să vâneze? Nici măcar nu le dai puștile.
Să-și cumpere.
Știi că Raulito e un parazit.
Ce comic ești!
Rey, nu mai ești în stare nici să țintești.
- Bună dimineața, tată! - Ce faci, scumpa mea?
L-am stricat!
Nu! Oușorul scumpei mele e stricat?
- Drăguțo, nu mi-ai văzut cheile? - Sunt la intrare, bunicule.
„Scumpa mea.”
Taci!
- Bună dimineața, tată socrule! - E amiază deja.
- Bună dimineața! - Cum a fost la vânătoare?
Bine.
Ajută-mă să tai niște hârtie!
Iubito, știi că nu mă pricep la asta.
Atunci, ajută-mă să le pictez! Măcar la atâta să te pricepi.
Cât ai băut?
- Nu le umple cu marijuana! - Nu vrei și tu?
Nu știi când vine fratele tău?
- N-a zis nimic, nu? - Nu.
- Rey! - Ce e?
Ți-ai luat colchicina?
Da.
E totul gata?
- Da, șefu'. Vin cu tine. - Nu. Pentru ce?
N-ai o cheie de la depozit?
Nu?
Plecați?
- Da. - „Da.”
Zău așa! Mă duc doar până la Arnulfo.
A venit cu Lorena și cu fetele alea bosumflate?
De unde să știu?
Bine. Hai, Sofía, mă grăbesc.
Unde, bădărane?
- Copiii se vor trezi în curând. - Nu stau mult.
- Bine. Îmi aduci niște avocado? - Avocado?
- De unde? - Din oraș.
- E departe. - Vicky!
Așteaptă să se trezească și frații tăi!
I-am spus lui Tello să frigă un ied.
- Unde mergi, tată? - La unchiul tău Arnulfo.
N-o iei și pe ea?
Stai drept! Așa.
Bunicule, mi-e cald.
Uite, scumpo! Un mistreț.
Pleci din cauza unor vaci afurisite?
Mă fut!
Ce? „Din cauza unor vaci afurisite”, zice el.
Ascultă la el!
Așa s-a întâmplat și cu Ramos.
Apoi... știi restul.
De ce-ai păți și tu la fel?
Ia uite aici!
Vacile mele sunt în regulă.
Nu-mi asum riscul ăla pentru o bucată de pământ amărâtă.
Pușca Sako o lași aici?
Nu.
Și carabina Winchester?
Ce-i cu ea?
Cum adică? O ai, nu?
Ascultă la el! De ce naiba aș avea-o?
La fiecare cinci ani, se întâmplă același lucru cu tine.
- Ți-am dat iapa pentru Winchester. - Nu. Pușca aia e a mea, Reynaldo.
Tu schimbi povestea la fiecare cinci ani.
Acum ai pierdut-o.
Cred că vacile alea erau bolnave.
Nu cred că le-ai vaccinat. Ticălos zgârcit!
Ramos s-a înhăitat cu cine nu trebuie.
Nu e adevărat, Reynaldo. Știi bine că nu e adevărat.
Vino, scumpo! Vii la noi mai târziu?
Mă duc la Monterrey cu Lorena și fetele mele.
E aniversarea fermei. Haide!
Trebuie să termin de împachetat.
Cum vrei. Haide, scumpo!
Te urc eu pe cal.
- Bunicule, nu-mi place avocado. - De ce?
- O zi bună, domnule! - Mersi.
Avocado e bun. Haide!
Bunica ta face guacamole.
Nu! Așteaptă, Adrián!
Au omorât ieduțul!
De ce plângi?
- O să visez urât. - Fii serios!
Fii bărbat, băiete! Nu plânge! Ori ei, ori noi.
Isis, ajută la aranjatul mesei!
- Hai, ștrengar mic! - Mamă!
Bună, scumpo! Ți-a plăcut calul, prințesă?
- Ia astea! - Îți place guacamole, nu?
Ce-a pățit băiatul?
- Nu te certa, te rog! - Bună!
Bună, tată!
- Ce faci, fiule! - Copii, a venit unchiul Elías!
A adus un clovn!
Frumoasă ca întotdeauna.
- Băiatul meu superb. - Ești groaznic, Elías.
Ne-am înțeles că aduci castelul gonflabil.
Am adus și castelul. Ce credeai?
Ne ajuți sau îți strici manichiura?
Sunt foarte ocupată cu prezentarea fermei, da?
I-ai arătat mamei ce tatuaj ai?
Când ți-ai făcut tatuaj? Copil neascultător ce ești!
E mic, mamă. L-am făcut acum patru luni.
Te crezi vacă? Mai întâi inel în nas și acum...
- Ești înfierată? - E mic. Uite!
E oribil. Tatăl tău face infarct dacă-l vede.
E drăguț. Îi spun deseară.
Când tata vine la fermă, vorbește ca bunicul,
e bădăran și spurcat la gură. Numai Rosa îl suportă.
Să-mi spui dacă e bădăran cu tine. Nebun bătrân.
E în regulă. Și eu sunt bădărană. Așa ne înțelegem noi.
Schimbați-vă obiceiul! Fiindcă, după ce vii la Monterrey,
o să stai cu el toată ziua.
- O luați pe Rosa cu voi? - Da, Licha a plecat. Nu ți-am spus?
- Licha? - Da.
Nu Carmen?
Nu. Licha, fata din San Luis Potosí.
Cea care punea totul deoparte cu mare grijă?
- Niciuna nu stă mult cu voi, mamă. - Ce mincinoasă ești!
Ai un iubit, Rosa?
Cu fața asta drăgălașă, își găsește soț la voi, mamă.
Nu mi-o imaginez pe Rosa să aibă grijă de tata acasă.
Mai ales la ce toane are el acum.
Cu Elías e și mai rău. Ar trebui să vedeți.
Răutăcios.
Mamă, eu și Lily l-am cunoscut pe prietenul lui Elías.
- Nu! - La naiba!
- Nu! - Totul e în regulă.
- Nu se poate! - Ce e? Calmează-te, e bine.
Ce e, mamă?
- Ce-ai pățit? - Nimic.
Ce e? Poftim!
- Ușurel. - Nu e nimic.
Menopauza asta nenorocită. Uit mereu că trec prin ea.
Chiar dacă ești la menopauză, măcar nu transpiri ca un porc. Uite!
- Uite! - Ce scârbos! Doamne!
- Puțin damf. - Scârbos!
Unde vrei să pun castelul gonflabil?
- Unde îl vrei? - Cred că acolo e bine.
E prea mult soare aici. Și unde îl bag în priză?
Ocupă-te!
Tot. Spune-mi unde și îl pregătesc pentru petrecere.
Tello!
Du-i clovnului un prelungitor! Hai, nu fi leneș!
Și copiii?
Au rămas cu Claudia.
Ți-am spus să-i aduci.
Nu i-am văzut de la ziua ta de naștere.
- N-o să mă mai recunoască. - Știu, tată, dar nu i-am putut aduce.
Cum merge cu actele?
Le facem. Cred că le semnăm în curând.
Eugenio mi-a spus că n-ai fost la el.
M-a sfătuit un alt prieten, așa că n-am vrut să-l mai deranjez.
Ce te-a sfătuit? Să nu obții tutela copiilor?
Și tu? Ai vreo iubită nouă?
Nu.
Dar ea? S-a mutat cu tâmpitul ăla?
Cred că se căsătoresc.
- El cu ce se ocupă? - Nu știu. Cred că e avocat.
Se pare că n-ai să primești tutela copiilor.
Ascultă!
Nu găsesc pușca bunicului tău. N-ai văzut-o cumva?
Nu.
Tello!
Pune var pe el!
Rosa!
Tu ești!
Tu ești.
Tu ești!
Copacul ăsta...
Tata l-a plantat.
Când eram copil mic.
Cam de vârsta lui Vicky. Nu?
Fiule, spune povestea fermei!
Să vedem...
Bine. În regulă.
Bunicul Reynaldo, care venise din Spania...
- Nu. - Da. Îmi amintesc.
Străbunicul tău Arnulfo a venit din Spania.
Bunicul Reynaldo s-a născut în Monterrey.
- Lasă-l să spună! - Păi, s-o spună corect.
- Bine. - Lasă-l!
Bunicul Reynaldo a moștenit pământ în Arteaga. Nu?
- Ce e? - Nimic.
În Arteaga a cunoscut-o pe bunica Cordelia.
Ea era învățătoare la școală...
De ce spui partea asta? Ce rost are?
- Rey, lasă-l să termine! - Să sară la partea cu puma!
Spune-o tu, atunci, tată! Sau voi două, proastelor.
- Dacă-mi dai voie, tată socrule... - Bine. Rosa!
Spune-le tâmpiților povestea! Să vedem dacă învață ceva.
- Eu n-o știu. - Alta acum!
- Ți-am spus-o de câteva ori. - Bunicul căuta pământ aici.
Într-o zi, a dat peste o pumă. A luat carabina Winchester și a omorât-o.
Apoi, s-a hotărât să facă ferma aici.
- Prea ușor. - Așa e, nu?
- Da. - Asta e povestea, tată.
- Da, prea ușor. - Asta e, știi?
Tata căuta...
pământ.
Cineva i-a spus că există un pârâu în locurile astea.
A vrut să vadă.
De mic copil, mă lua cu el peste tot.
Am venit aici cu el.
Îmi amintesc clar.
Eram foarte obosiți, stătuserăm în soare toată ziua
și, brusc, am văzut ramuri mișcându-se și am crezut că e un iepure.
N-a fost așa. Era o pumă.
Tata nu era încă vânător. Era un simplu muncitor pe-atunci.
A crezut că ne va ataca.
S-a dat deoparte,
a luat pușca...
Și a tras. Animalul a fugit mâncând pământul.
A fugit, dar era rănit, fiindcă lăsa o urmă de sânge.
Tata mi-a zis: „Hai s-o urmărim!” Și am urmărit-o.
Locul era plin de salcâmi și cactuși.
Până la urmă, n-am mai putut înainta.
Tata mi-a zis: „Așteaptă aici!”
A intrat târâș pe urmele pumei.
Animalul era rănit și, cum l-a auzit, a sărit pe el.
Părea că vrea să-l îmbrățișeze. Imaginați-vă!
I-am dat pușca așa cum am putut, a ridicat-o din nou,
și a împușcat-o iar.
Sunt sigur că atunci, când s-a apărat,
a prins el gustul senzației pe care o ai
când ești pe punctul să iei viața unui animal.
Întâmplările astea au fost atât de însemnate,
încât tata...
a decis să dea până la ultimul bănuț pe pământurile astea.
În locul ăsta,
unde a îngropat puma, a plantat acest portocal.
Dragul meu tată a dat viață din moarte.
A venit iepurașul de Paște?
Nu. Drumul e groaznic.
Tată socrule, vreau să-ți spun ceva.
Am un prieten, inginer agricol.
- Nu știu dacă Lalita ți-a zis de el. - Nu.
E as! A studiat la Institutul Tehnologic din Monterrey.
E expert în citrice și sorg.
- Tată! - Ce e?
- Vino să-mi vezi prezentarea! - Mai târziu, scumpo.
- Când? - După prânz.
E prea scurt, fiindcă locul e prea departe.
Trebuia să vii pregătit.
Altfel, angajez alt clovn data viitoare.
- E un serviciu profesionist. - Înțeleg.
Petrecerea e haioasă.
- Nu. Porcul nu e gata. - E pentru diseară? Pentru noi?
- Ce-a fost asta? - Fetița! Ce s-a întâmplat?
- Isis, ce-ai făcut? - Laura, stai!
- Vino, scumpo! - Ce s-a întâmplat?
- Ce s-a întâmplat la castel? - Nu știu.
- O fi mutat fetița ceva. - Nu se poate!
„Împărăția morților e goală înainte Lui.
„Adâncul n-are acoperiș.
„El întinde miazănoaptea peste genune.
„El spânzură pământul pe nimic.
„El închide apele în norii Săi
„și norii nu se rup sub greutatea apelor.”
Iov, 26:6-8.
Minunat, băiatul meu!
Acum spune rugăciunea!
Îți mulțumesc, Doamne, pentru familia mea,
pentru prietenii mei și pentru Răzbunători.
Pentru Răzbunători!
În numele Tatălui, al Fiului și al Sfântului Duh. Amin!
- Căcatul ăla s-a dezumflat? - Tu și gura ta spurcată!
Cred că nu mai are curent.
I-a zis cineva lui Tello să verifice transformatorul?
Nu i-am zis.
Tello, verifică transformatorul!
Mă uit eu!
- Rosa. Rosa! - E de capul ei?
- Las-o în pace! - Nu-i nimic. Mâncați!
E deja ora patru.
„E ora patru.
„Un moment de reflecție.
„Ce rost are ca omul să stăpânească lumea,
„dacă se pierde pe el însuși?”
- „Prin radio, TV...” - Opriți-vă. Nu vrem să auzim tot!
A fost destul.
Cine sunt oamenii ăia?
Cine sunt oamenii ăia, Rey?
Căldura asta e groaznică, nu? Ar trebui să intrăm în casă.
Ba nu. E frumos afară.
Rey... Nu. Vin aici...
- Ia copiii. Rey! - Mergeți cu mama!
- Vino aici, Elías! Elías... - Fetița, Raúl!
Elías, du-te în casă!
Haide!
Cum merge? Don Reynaldo, nu?
Salut!
Ricardo Guzmán.
Nu e nimic deschis în oraș
și am vrut să vedem dacă ne dați ceva de mâncare.
Tello, dă-le băieților tocană de rinichi!
Nu rinichi. Pune și ceafă, amice!
Ce...
- Voi cine sunteți? - Nu. N-ai grijă.
E în regulă, patrulam prin zonă.
Locul ăsta e periculos. Cred că știi deja.
Putem mânca aici?
Nu, prietene. E o masă în familie.
Îți spun „tată”, dacă vrei.
Glumesc. Am venit cu respect, frate.
Apropo de respect...
Vreți protecție, nu?
Patrulăm și pe la alte ferme. Da?
Ne întoarcem mai târziu să vedem dacă te-ai răzgândit.
Ascultă, amice!
Eu zic să nu vă mai întoarceți. Și nu ți-o spun de două ori.
Bine, așa să fie. Frate, ai pus și niște tortilla?
Plecăm, da? Să nu se răcească mâncarea.
Pe curând, prietene!
Poftă bună! Ne mai vedem.
Au plecat.
- Ce naiba, tată? - Nu-i nimic, scumpo. N-ai grijă.
- Așezați-vă! Veniți! - Rey!
- Rey, cine erau ăia? Ce-au zis? - Nimic. E în regulă, așază-te.
- Spune-mi, dragule! - E în regulă, nu-ți face griji!
O să mâncăm și apoi plecăm, nu?
- Plecăm acum. - Nici vorbă.
Așezați-vă cu toții! Nu vă faceți griji!
Erau niște vagabonzi care voiau de mâncare. Așezați-vă!
Îi cunoști?
- Da. Așază-te, Elías! - Nu minți, Rey!
Să mergem! Copiii sunt obosiți.
Am zis „nu”. E devreme. Stai jos, Raúl!
- Stai jos, scumpo! Așază-te! - Haide!
Micuța Vicky! Vrei să stai cu bunicul?
- Du-te la bunicul! - Haide!
Guacamole, mamă?
- Luați și mâncați! - Fir-ar să fie! Au luat ceafa.
Stai aici, prințesă. Îți dau mâncarea acum, scumpo.
Unde e Rosa?
- Iau o bucată. - Scumpo, nu-ți face griji!
E în regulă, nu-ți face griji!
Așa a fost.
Un vânător merge prin pădure
și, după ce împușcă un mistreț, vede că nu mai are gloanțe.
Zice el: „Fir-ar să fie! Nu mai am gloanțe. Cum mă întorc acasă?”
Pornește spre cabana lui.
Speriat de moarte, pândind după animale.
După ce merge el un pic, dă peste o pumă.
Vânătorul, care nu era pios, spune: „Mă rog la Dumnezeu.”
„N-am de ales.” Așa că s-a uitat în sus:
„Doamne, nu lăsa puma să mă mănânce! Îndepărteaz-o din calea mea!”
- Ce? Nu mai are benzină? - E gol.
De ce nu mi-ați spus?
Avem în depozit.
- Repar siguranțele mâine. - Da.
Astfel, puma a plecat fără să-i facă rău.
Măi!
Care-i treaba cu Braulio? S-a înhăitat cu cine nu trebuie?
Fă focul!
Vânătorul a plecat mai departe. Deodată, i-a ieșit în cale un urs.
Unul uriaș și înfricoșător.
Vânătorul a început să se roage iar. A privit spre Dumnezeu și a zis:
„Doamne, te rog, fă-l milostiv pe ursul ăsta
„ca să nu mă mănânce.”
Și atunci, ursul s-a pus în genunchi.
- Nu se poate! - Nu!
Ursul ăla uriaș și teribil...
Ce glumă!
S-a pus în genunchi. Și ce credeți că a făcut?
- Ce? - A început să se roage.
Nu se poate!
- Ba era să-și scoată și mătăniile. - Ba nu!
A început să se roage, iar vânătorul îi mulțumea lui Dumnezeu.
- Nu, oprește-te! - Uită-te în ochii mei!
Ce s-a întâmplat cu vaca?
A murit. Ce altceva?
Ce știe șefu' de e atât de bănuitor cu tine?
Cu mine? Nimic. Ce-ar putea fi?
E iritat și bănuitor când îi vede fața ratatului ăluia.
- Plec. - Bine. Așa că se roagă iar
și zice: „Mulțumescu-ți, Doamne, că ai fost bun cu mine.”
Deodată, l-a auzit pe urs
cum murmura îngenuncheat:
„Mulțumescu-ți, Doamne. Binecuvântează ce voi mânca azi.”
Mai lasă-mă!
Ați înțeles, nu? Ursul voia să-l mănânce pe el!
Voia să-l mănânce pe vânător la cină!
- Ce s-a întâmplat? - Nu știu.
Ce e?
- Ce e? - Mamă.
- Ce e? Spune-mi! - Mami.
E cineva aici?
Tello!
Ce s-a întâmplat?
Aduceți lopeți!
Elías!
- Unde e Elías? - Ne mai trebuie țărână!
Nu vă opriți!
- Mai multă țărână! - Imediat!
Trebuie să-i plătești, Reynaldo.
Nu e atât de simplu, mamă.
Le dai bani o dată, apoi vin și-ți cer iar. Nu se termină niciodată.
Nu. Trebuie să facem ce trebuie.
- Gregorio are un prieten la Marină... - Gregorio?
Mă gândeam că ne poate ajuta.
Trebui să-i plătești, Don Reynaldo. Nu există altă cale.
Mersi, Rosa. Dar asta e o problemă de familie.
Cea mai bună soluție ar fi... Poate ar trebui să vindem ferma.
Rey, hai să plecăm!
Măcar să chemăm poliția. Unchiul meu are...
Nu. Problema e apa. Să facem instalațiile, apoi vindem.
Nu.
Nu prea-mi vine să bag țevile în pârâu.
Vii? Nu vor să adoarmă, iar eu m-am săturat.
Așteaptă, Lalita! Încercăm să găsim o soluție.
Raúl.
Vii, te rog?
Mă întorc imediat, da?
Capul sus, familie! Totul va fi bine, veți vedea.
Mersi, fiule.
Cât vor?
Nu poate fi mult.
Și atunci?
Plecăm.
Dar nu le dau niciun sfanț.
Și cu asta basta.
- Stai cum trebuie! - Vino!
Să mergem!
Hai, Vicky! Uite, ce drăguț!
Ai grijă, Lalita!
- Te iubesc, tati. - Mersi c-ați venit.
- Să ne spui dacă ai nevoie de ceva, da? - Bine.
Pa, bunicule! Te iubim!
La revedere, micuților! Vă pup mult.
Bravo!
Elías!
Ia-le și pe mama, pe Liliana și pe Rosa!
- Și tu? - Bine.
Nu plec fără tine. Da?
În plus, nu încăpem toate în piticania aia de mașină.
Iau camioneta, tu pe a ta și mergem unul după altul.
Vin și eu după-amiază.
Tello, ai apărut, în sfârșit! Unde e Rosa?
Spune-i să vină aici, că pleacă! Vin și eu imediat.
Plecăm, dar le facem viața grea. O să vadă ei!
Mai întreb la Marină?
Bine.
Te iubesc, tată.
Tello!
- Aici e casa ta, nu? - Da.
„Da.” Doar atât ai de spus?
Uite...
Întărim gardul din sârmă.
Săpăm un șanț pe drumul principal.
Cred că pe acolo s-au furișat nenorociții.
Și batem în scânduri ușile și ferestrele casei.
Sună bine, Don Rey.
- Don! - Da?
- Bați în scânduri și casa noastră? - Da.
Eu n-am unde merge.
- O iei și pe Rosa, nu? - Da.
E însărcinată.
De ce nu te-ai dus cu Elías?
- Nu știu. - Va ieși urât dacă tatăl tău nu plătește.
Îți amintești când i-ai spus și tu „tată”?
Eram mică. Și foarte obraznică.
- Aici e apă. - Pur și simplu?
Pur și simplu.
N-o să fie nevoie de celelalte țevi.
Atunci, n-are rost să ne mai gândim.
La lucrurile urâte și la Dumnezeu știe ce.
Au fost urâte de ceva vreme.
Va fi și mai rău. Asta e sigur.
Termină, măi!
Tu și Tello aveți o relație, nu?
Și tu, cu barcagiul ăla.
Doamne! Nu e barcagiu!
E surfer.
Vreau să mă mut cu el, dar nu le-am spus nimic părinților.
De ce naiba ar trebui? Ești femeie adultă.
Și skateboardul?
Ce?
Voi habar n-aveți ce grea e viața aici.
Vă prefaceți că știți, dar...
Veniți, purtați pălării de cowboy, irosiți gloanțele.
Apoi mergeți acasă cu aerul condiționat la maximum. Nu?
Hai să vedem cum merge cu șanțul!
Se spune că săpatul face bine gravidelor. Nu, Tello?
Unde naiba e Braulio?
Vine mai târziu.
Rosa, du-te și dă animalelor apă proaspătă! E mai bine să ai grijă.
Iar tu, Liliana... Trebuie să-ți spun să rămâi ca să te fac să pleci?
Du-o pe mama în Monterrey! Aici, doar ne încurci.
Tello!
Haide! Lasă aia!
Repede! În camionetă! Grăbiți-vă!
- Ce s-a întâmplat? - Stați în bucătărie!
- Rey! - Nu e nimic. Intrați în bucătărie!
Îl împușc, Don Reynaldo.
Tello, ia pușca și du-te în spate!
- Ești gata, tată? - Azi e ziua judecății, Liliana.
Trag mai bine decât tine, tată.
- Ține-o cum trebuie! - Sunt stângace, ți-am zis naibii.
Încă nu, draga mea. Așteaptă.
Futu-i...
- Căcat! - Ce naiba?
Bună ziua!
Eu sunt iepurașul de Paște. Am venit la petrecere, dar m-am rătăcit.
Fată, petrecerea a fost ieri!
- Nu e azi 15? - Nu. A fost ieri.
- Mama mă-sii! - Ce să spun? Scuze, m-am rătăcit.
- Nu. - Atâta agitație pentru...
Da?
Mâine dimineață, o duci pe mama acasă.
- Eu mai rămân o zi. - Pentru ce?
Mai am multă treabă aici, scumpo.
Nu-ți face griji!
Era să-l omorâți pe iepuraș.
Nu. Crezi că aș fi tras după ce aș fi văzut că e ea?
Atunci, Lily. Lily era să omoare iepurașul.
Ferma asta e doar țărână și țânțari.
Nimic mai mult.
Nu-mi place cum te porți cu Elías.
Sărmanul nostru fiu te adoră.
Și eu îl ador.
De ce nu i-o arăți, atunci?
Pământul ăsta a fost aici și înainte ca tatăl tău
să vâneze, chipurile, acea pumă și să planteze portocalul.
Nu spune „chipurile”, Sofía.
A fost aici și înainte, Rey.
Și va rămâne aici și după.
- Pardon. - Îmi cer scuze.
- Bună dimineața! - E deja după-amiază.
Unde e iepurașul?
A zis că întârzie la altă petrecere.
Cafea?
- Cum merge? - Merge.
Tello...
Spune-i lui Braulio să le zică prietenilor lui
că îi plătesc.
Stau lângă Lucio Blanco. Îi știu, dar nu sunt prieteni cu mine.
Au arme?
La fel ca oricine de pe-aici. Oameni care s-au sălbăticit.
Uite ce e, Braulio.
Te-am angajat de când erai tânăr.
Îți jur că nu sunt amicii mei.
„Îți jur.”
Spune-le că-i plătesc!
În Lomitas este apă, tată.
Pe bune. A găsit-o Rosa cu bățul ei mic.
- Nu. Cum a reușit? - Pe bune.
Ne trebuie doar o pompă.
- Vorbim mai târziu. Da? - Bine.
Ai grijă.
- Bine. - Du-te!
Tello, lasă aia și hai cu mine la drum!
Rosa, grăbește-te, că pleci!
- Rosa nu pleacă. - Bine.
Atunci, face cum spun eu, la fel ca ceilalți, da?
Ce e?
Menopauza.
- Ne vedem în curând. - Da.
- Du-te acum! - Bine.
Ceafa ta, ticălosule.
Rosa!
Stai de pază azi, da?
Poate o duci la mine!
Picăturile.
Picăturile. Aici Portocalul, de pe culme. Mă auziți?
Aici Picăturile.
- Guzmán. - Fără nume, amica.
Bine.
E gata.
O să plătească.
Serios? Bine, venim mai târziu.
Bine, atunci.
E gata.
Poftim, băiete! Mănâncă!
Vrei și tu, Tello?
Nu, mersi.
Rămâne la noi mai mult. Nu, Braulio? Mai mult pentru noi.
Nu-mi trebuie, șefu'. Îmi era foame, dar nu mi-a plăcut. Carnea e tare.
Mă așteptam la mai mult de la tine!
Mulțumesc.
Cine ți-a spus?
Îl păstrez.
Nu trebuie să ne spui, Rosa.
Tu m-ai turnat, nu?
Turnător nenorocit, spune-i toată povestea!
Cineva trebuia să-i spună.
În a câta lună ești?
Păi...
Cam în a doua?
Pe-acolo.
Spune-i, Tello!
Nu este copilul lui Tello.
Niște infractori s-au furișat în fermă.
Dumnezeu știe cine e tatăl.
Tâmpitul de Tello!
Și nu mi-ați spus?
Dă-mi mâna!
Poftim?
Dă-mi mâna, omule!
Unde naiba a fost asta?
Unde pleci?
Carabina Winchester.
- Ce e? - Tu știai de asta?
Ridică-te, nenorocitule!
- Don Rey, lasă-l! - Vino aici!
- Leagă-l, Wences! - De ce, șefu'?
- Tello, hai! - Ce se întâmplă?
- Hai, omule! - Lasă-l, Don Rey. Calmează-te!
- Îl leg eu. Hai! - Dle Rey, calmează-te.
Nu mișca!
- Te înșeli, șefu'. - Taci!
Dă-i drumul!
Tello, spune-i să-i dea drumul!
Lăsați-l, Don Reynaldo!
Fir-ar să fie!
Și dacă nu vreau?
Toți sunteți trădători.
Tello, dă-le drumul! Acum!
Vine și șefu'. Cred că s-a dus după bani.
Mișto.
Ce faci, Rosa? De ce ești așa serioasă?
Dă-mi un zâmbet, fată!
Bine.
Îmi spui mai târziu cum să-ți trimit banii.
Cash, transfer bancar, PayPal. Pot plăti și cu băutură. Cum vrei tu.
Șefu' te va plăti.
Păstrează datoria ta față de noi! Și lasă-ne în pace.
Félix!
Don Rey.
Rosita, dă-mi crema de protecție solară.
Don Rey.
Rosita, dă-mi crema de protecție solară.
Don Rey.
Poftim, Don Rey.
Rosita.
Trebuia să plătești câțiva pesos. Așa a fost înțelegerea.
Acum, o să vină alții, cu care nu te vei putea înțelege.
- Care alții? - Ăia răi.
Atunci, să mergem la Monterrey!
Luați-vă lucrurile. Plecăm chiar acum.
Ăia păzesc drumurile. N-avem pe unde ieși.
Uite ce e... Vă dau niște bani.
Puteți merge undeva până trece totul.
Cu excepția ta, idiotule!
Tu pleci fără niciun ban. De fapt...
Te închid în magazie.
Ca să fiu sigur.
- Și cu Guzmán ce faci? - Cu cine?
Ăla țeapăn.
Mortul.
Îl îngropăm. Nu suntem animale, nu?
Nu.
Familia lui trebuie s-o facă.
Hai, omule!
Aruncăm niște pietre deasupra și gata.
Eu am luat carabina Winchester.
Eu am dat foc portocalului.
Nu-l pedepsi pe Braulio!
Am făcut o înțelegere cu ei.
Ai mai spus cuiva?
Despre cerb?
Nu.
Juri?
Da, jur.
E în regulă, nu-mi pasă. Dacă mă-ntrebi, tu l-ai împușcat.
Fratele meu crede că a fost Tello.
Ar vrea el.
E a ta.
Carabina. Cadou de la mine.
Idiotul de Wenceslao! Ce laș!
Vrei să trag în cauciucuri?
Nu. Lasă-l!
Rosa, ești trează?
Da.
Dacă mergem pe drumul principal, ajungem la ferma Galindo.
Acolo e Melo. Ne poate ajuta.
Hai să plecăm!
Bășinosul ăsta bătrân vrea să moară.
Și Braulio?
Braulio e alunecos, ca un porc în mocirlă.
Nu te mai uita înapoi, că amețești!
Ieși! Ia camioneta mea și pleacă.
- Dar... - Nu întreba!
Du-te! Pleacă naibii de-aici!
Alo?
Da.
Iepurașul de Paște. Da.
Faimosul iepuraș.
Da, l-ai uitat aici.
E cam greu să ne suni. Nu este semnal.
Da. Nu-ți face griji!
Ți-l înapoiez la Monterrey.
Rezolvăm acolo.
Da.
Stai puțin...
Pot să-ți cer o favoare?
Dă de fiul meu, Elías!
Și spune-i că-l iubesc mult!
Da. Exact așa.
Bine. O zi bună!
- Deschide! - Ce cauți aici?
Jos!
Fereastra!
Ești bine?
Mai ai gloanțe?
Mai am unul, cred.
Vezi? Mai bine te duceai la Monterrey.
Așa e. Nu?
Da.
Țintești grozav, fată.
Așa e, nu?
SFÂRȘIT
Subtitrarea: Dan Butuza
redactor Anca Tach