Downloaded from YTS.MX
Jag anser att envar som tar kontroll över sitt eget öde är orädd.
Official YIFY movies site: YTS.MX
Det är det enda sättet att vara på. Medveten, men orädd.
Jag ska fatta mina egna beslut i livet, och jag ska tjäna mina egna pengar.
Jag ska köpa min egen bil och klara mig själv.
Jag ska inte förlita mig på andra.
Så fort man är beroende av nån annan förlorar man nåt.
Man förlorar rätten att bestämma själv. Man måste helt enkelt våga satsa.
Att ta risker för att göra saker på sitt eget sätt kan vara läskigt,
så man måste vara modig.
Shania förändrade countrymusiken, för hon gjorde så här:
"Är det här gränserna? Coolt."
Hon var den första som rev murarna och överskred musikgenrerna.
Hon var banbrytaren.
Hon kan allt. Hon spelar gitarr och skriver egna låtar.
Hennes liveshower är helt galna.
Hon var en stark kvinna inom countrymusik. Det är svårt. Kvinnorna klarar sig inte.
Det behövs en slägga för att få stopp på henne.
Skivförsäljning. Inte strömmat.
Hur många har följt upp en stor skiva med ytterligare en, för att inte tala om två?
Hon går ju inte runt med en banderoll som säger: "Jag är feminist."
Hon bara gjorde det.
Shania Twain förändrade kulturen.
Hon banade vägen, inte bara för kvinnor inom countrymusiken,
utan för musiker överallt.
Är ni redo?
Jag sa…
Är ni redo?
Största delen av min barndom tillbringade jag i en medelstor gruvstad.
Timmins i Ontario.
SHANIA BODDE I ETT ENKELT HEM MED SINA FÖRÄLDRAR, JERRY OCH SHARON TWAIN.
HON VAR ETT AV FEM BARN
Vi hade det svårt med pengar.
Det var alltid problem med att betala elräkningen och hyran.
Det var alltid svårt att ha råd med mat. Det var en kamp hela tiden.
Mamma älskade musik.
Båda mina föräldrar älskade musik. Musik spelades alltid, mestadels country.
Jag lyssnade mycket på Dolly, på hennes album Coat of Many Colors.
Dolly Parton påverkade mig mycket.
-Mitt barn, vad stor du har blivit. -Eller hur?
Hennes liv var väldigt intressant.
Hon växte upp i ett litet skjul, med en massa barn och ont om pengar.
Jag fascinerades av det och kunde relatera till det. Jag tänkte: "Tja…
Om hon kom ända där borta ifrån och tog sig ända hit…
Då är det väl möjligt. Då kanske jag också kan klara det."
Jag bestämde över radion. Jag bytte alltid kanal
och hittade musik som jag tyckte vi skulle lyssna på i bilen.
Jag hittade alltid understämmorna och sjöng med hela tiden.
Det var nog där som mamma insåg att jag hade ett annorlunda…
Jag hade bättre gehör än andra barn.
Hon ville få mig att utveckla det och bli en liten sångerska.
Vid tre års ålder lyfte mamma upp mig på disken,
och jag sjöng för folk på restaurangen. Jag sjöng tillsammans med jukeboxen.
Varhelst mamma hittade en publik tog hon med mig för att sjunga.
Jag började spela gitarr när jag var åtta. Pappa lärde mig mina tre första ackord.
D, G och A. Jag minns det tydligt.
Min mors dröm var att jag skulle bli en professionell sångerska.
FRÅN ÅTTA ÅRS ÅLDER
TOG SHANIAS MAMMA MED HENNE FÖR ATT SJUNGA PÅ BARER EFTER SISTA SERVERINGEN
Hon sa: "Okej, jag hämtar dig när din pappa har somnat.
Sen smyger vi ut och…
Vi drar till baren och där får du sjunga några låtar."
Ibland sov han när vi kom tillbaka. Ibland satt han och väntade han på oss.
Det slutade aldrig bra.
Jag var livrädd för att ställa mig upp och sjunga.
Det var okej att vistas där som barn när de väl hade slutat servera alkohol,
även om alla borden var överfulla med sista beställningen.
Helt galet. Jag hade skolan dagen efter. Min mamma var som besatt.
Inga andra barn sjöng på barer.
Man gjorde inte så, punkt slut. Sån var inte normen.
Jag försökte alltid ha 100 låtar på min repertoar.
Samtidigt.
Så om bandet inte kunde en viss låt kunde de kanske en annan.
Då kunde folk även önska låtar.
Att växa upp i ett våldsamt hem…
Det var hemskt. Men jag…
Jag skärmade av mig med musiken och stängde allt annat ute.
Allt jag såg, hörde, tänkte och föreställde mig handlade om musik.
Det hängde nog ihop med att mamma sa: "Du klarar det. Du kommer att klara det."
Det kändes som om att jag på nåt sätt skulle rädda oss om jag lyckades.
Det kändes mer som mitt ansvar att bli…
Att bli en artist, att ha det som karriär.
SHANIA FRAMFÖR "TO DADDY" NÄR HON ÄR 11 ÅR GAMMAL
UTE PÅ TURNÉ MED SIN MAMMA MÖTTE SHANIA COUNTRYSÅNGERSKAN MARY BAILEY.
DET BLEV BÖRJAN PÅ EN SPECIELL RELATION
Jag gjorde en konsert i norra Ontario. Shania var förbandet.
Den här lilla flickan som väl var 11 år hade en gitarr som var större än hon var.
Hon satte sig och ner och sjöng. Jag stod i kulissen och tänkte:
"Jag kan inte tro det här."
Det där klangen, den där rösten, kontrollen, redan på den tiden.
Det fanns så mycket känsla i rösten att jag blev alldeles tårögd.
Hennes mamma Sharon var där.
Sharon frågade om jag kunde tänka mig att jobba med henne.
Jag tänkte redan då att den här flickan kan verkligen komma nånstans.
SHANIA SPELAR I TIMMINS SKOLORKESTER
Jag bara visste att jag älskade musik.
Jag sjöng alltid. Jag var alltid musikaliskt kreativ.
När jag kommit i tonåren var jag med på tv då och då.
Det är ett nöje att välkomna 15-åriga Eilleen Twain åter! Hälsa henne välkommen.
Redan när jag fyllt 16 ville jag…
Jag ville så gärna sjunga rock. Mina föräldrar gillade inte det.
De tyckte att jag skulle sjunga "deras sorts country" resten av livet.
1981 - SHANIA SJUNGER PAT BENATARS "HIT ME WITH YOUR BEST SHOT"
De ville att jag skulle bli den nya Tanya Tucker.
Jag ville rocka loss och använda energin. Jag ville inte gömma mig bakom gitarren.
Det var en tuff övergång för jag var en väldigt blyg sångare.
När jag väl började sjunga rock började jag utveckla min egen stil.
Jag spände bågen, både kreativt och konstnärligt,
och det påverkade även mitt låtskrivande.
Mare var ett stort stöd. Hon uppmuntrade mig att skriva fler låtar,
att göra fler demolåtar…
Det var ungefär då som jag insåg att hon verkligen hade "det".
Hon hade verkligen nåt unikt.
Tanken var att göra en massa demolåtar för…
Det var för att få producenter och skivbolag intresserade.
Och…
Sen dog mina föräldrar.
1 NOVEMBER 1987 SHANIAS FÖRÄLDRAR OMKOMMER I EN BILOLYCKA
VID 22 ÅRS ÅLDER FICK SHANIA TA HAND OM
SINA YNGRE SYSKON, MARK, DARRYL OCH CARRIE-ANN
Ingen kunde egentligen hjälpa mig igenom…
…sorgen.
Det var en hemsk tid.
Allt rycktes bara ifrån henne.
Hon sa: "Mary, jag vet faktiskt inte vad jag ska ta mig till."
Just då ville jag bara lägga av…
…och skaffa mig ett riktigt jobb.
Jag hade ju barn nu som jag var tvungen att ta hand om. Hur ska jag klara det?
Då sa Mary Bailey att det fanns ett jobb som sångerska på en semesteranläggning.
Det var i Deerhurst, i Huntsville, Ontario.
Deerhurst var en semesteranläggning som satte upp shower.
De gjorde en sorts off-Broadway-produktioner av musikaler.
Det var ju ett gig. Ett tillfälle att tjäna pengar för att försörja familjen.
Det visade sig att uppträda live betalade mer,
även på den här låga nivån, än ett vanligt nio-till-fem-jobb gjorde.
Betalningen var faktiskt ganska okej. Jag kunde försörja mina bröder.
Att sjunga på semesteranläggningen gjorde att försörjningen var säkrad.
När jag väl hade börjat på Deerhurst
insåg jag att den Las Vegas-baserade showen var nåt helt nytt för mig.
Det var första gången jag gjorde nåt sånt.
Miss Eilleen Twain! Vad sägs? Visa er uppskattning!
Det var läskigt. Jag visste egentligen inte vad jag höll på med.
Jag hade ingen aning om
hur jag skulle sjunga och gå i högklackat, till exempel.
Samtidigt. Jag fick lära mig snabbt. Det här var ju mitt nya jobb.
Nånstans mitt i allt det där lärde jag mig
att respektera och uppskatta
att jag hade en talang som det vore synd att kasta bort och inte bejaka.
Jag var upptagen med att repa. Jag skjutsade barnen hit och dit.
Innan och efter föreställningen åkte jag hem och skrev musik.
Jag var helt enkelt tvungen att jobba häcken av mig. Det var enda sättet.
JULEN 1991 SHANIA UPPTRÄDER FÖR FAMILJ OCH VÄNNER
Jag gjorde fler demolåtar och skrev på. Jag hoppades att jag skulle slå igenom.
Shania blev mer fokuserad. Hon började förstå vem hon var
och vilken riktning hon skulle ta.
Hon ringde mig och sa: "Vet du, Mary, nu är jag redo att spela country."
NASHVILLE, TENNESSEE COUNTRYMUSIKENS HEM
Nashville 95, WSM-FM…
1992 SKREV SHANIA PÅ SITT FÖRSTA SKIVKONTRAKT
Min debutskiva kändes ungefär
som att jag var nykomlingen i Nashville.
Jag tog mig försiktigt fram och försökte hitta min väg
som originalartist med helt egna idéer…
Jag ville göra det utan att bli utsparkad ur stan.
Jag var vice vd för A&R-avdelningen
när jag skrev kontrakt med Shania.
Framför allt minns jag hur hennes röst lät.
Hon låter fortfarande inte som nån annan sångare.
Ta det inte på fel sätt nu, men hennes låtar…
Vissa av hennes låtar kändes inte riktigt färdiga just då.
De var inte "country" nog
för det vi sökte efter just då.
Då började vi leta efter andra låtar
från andra låtskrivare och förläggare i stan.
Jag var definitivt lite mer vågad som låtskrivare.
Och A & R-avdelningen tyckte inte att det var "country" nog.
Jag blev tvungen att dra ner på mina förväntningar lite.
Jag blev inte ledsen över det. Jag accepterade det.
Kreativt sett hade jag inte så mycket att säga till om
på plattan överhuvudtaget.
Förutom hur jag sjöng eller fraserade när vi var i studion.
Inte ens det gav mig nåt utrymme. Varje pass var tre timmar.
Vad hinner man på tre timmar? Jingelsångare klarar det på tre timmar.
Men om man vill vara kreativ… Jag fick inte experimentera.
Jag fick aldrig växa in i projektet.
Det var en kvinnlig artist och en kvinnlig manager, till att börja med.
Och vi togs nog inte på så stort allvar.
Shania, välkommen hit. Du ser fantastisk ut.
-Verkligen. -Tack.
Hur man presenteras är viktigt i branschen. Utseendet är viktigt.
Ditt utseende backar upp en underbar låt.
Var det den sista du spelade in på albumet?
-Nej, jag ljög. -Ljög du?
-Bra! -Nej, det är sant.
Det här är albumet som heter Shania Twain.
Man minns det för det är så ovanligt, och det är en fin omslagsbild.
Här kommer Shania Twain.
Hennes självbetitlade debutalbum har fått mycket uppmärksamhet.
-Ja. -Du ser bra ut.
-Det låter bra. -Tack.
Man får jobba tre gånger så hårt som en kille inom country för att få en chans.
Jag fick vara obeveklig. Det var det enda sättet att bli tagen på allvar.
Är alla ansträngningarna värt det?
Jag vet inte. När man är ung tänker man nog: "Varför inte?"
Kvinnor, specifikt inom countrymusiken,
har ibland bedömts efter andra kriterier än sina manliga kollegor i genren.
Johnny Cash kunde sjunga om att skjuta en man i Reno,
eller om att dricka ihjäl sig och om att snorta kokain.
Det accepterade alla.
Kvinnor förväntades visa upp vad som sågs som goda kristna värderingar.
Om man som kvinna inte riktigt vet vem man är,
vad man vill säga eller representera, då bestämmer nån annan det åt en.
Det kanske inte stämmer överens med vad man själv egentligen vill.
Jag började ta kreativt ansvar med musikvideon till "What Made You Say That?"
Det var befriande, och jag befriade mig själv på så många sätt.
Direkt från den första videon.
Hon begränsades kanske av musiken som hon fick spela in,
men visuellt sett kunde hon vara hur kreativ som helst.
Det kändes som frihet.
Det var nog den största vändpunkten för mig som artist.
Jag skulle ta en aktiv del i allt jag gjorde från och med nu.
Där lades ribban.
Det var så fräscht jämfört med allt annat som visades då.
Bara titta på det! "Herregud, hur ska vi kunna visa det här?"
Kvinnan är väldigt sensuell, och CMT var inte så förtjusta i det först.
Det var en helt ny grej.
Kvinnor brukade inte visa en bar mage så mycket inom countrymusiken.
Jag störde countrymusikens image. Absolut!
Jag älskar det. Hon kan inte hålla händerna ifrån den sexiga killen.
Som om hon säger: "Jag bestämmer här, oroa dig inte."
Sen dök Mutt upp. Mutt såg videon, och…
Det blev en helt annan resa.
MUTT LANGE VAR EN AV DE MEST ERKÄNDA PRODUCENTERNA INOM ROCKMUSIKEN
HAN PRODUCERADE SUCCÉSKIVOR ÅT AC/DC, DEF LEPPARD OCH BRYAN ADAMS
Jag sa till Eilleen: "En kille som heter Mutt vill snacka musik med dig."
Hon sa: "Herregud, Mary."
Jag sa: "Jag vet inte vem han är. Han pysslar med musik. Han verkar kunnig."
Jag vet inte vem han är. Har han haft framgång?
Jag vet bara att han heter Mutt Lange.
Jag tyckte att Mutt var ett konstigt namn.
Det var lustigt. Vad är Mutt för ett namn? Mutt Lange.
Det var lustigt. Till slut ringde jag, klockan ett på morgonen.
Klockan var visst 06:00 där han var. Vi pratade i tre timmar.
Vårt samtal varade i tre timmar.
Han spelade lite av sin musik för mig, och sen sjöng jag för honom på telefonen.
Och han sa: "Vi borde ses och skriva tillsammans.
Det kan bli bra. Jag älskar verkligen countrymusik.
Jag älskar din röst och det vore en bra kombination."
Jag ville inte vara för framfusig, men jag tänkte:
"Om han kan få min musik att låta så där vore det drömmen. Bara som…
Oj!"
Den första skivan kom 1993.
Den sålde inte så bra. Vi släppte visst två singlar.
Den nådde plats 55 eller däromkring på countrylistan.
Hon sågs som ytterligare en kvinna som ville bli nåt inom country.
Skivbolagets chef Lewis sa: "Vi borde äta lunch.
Vi måste prata om vad som pågår här.
Bolaget kan ge dig sparken om du inte brukar allvar.
Du måste visa mig att det du håller på med är helgrymt."
Då sa jag: "Okej. Jag jobbar med en rockproducent som heter Mutt Lange."
Det kändes som att behöva bekänna nåt.
Det kändes som en bekännelse, och…
…han blev alldeles tyst.
Jag tror han sa "helvetes jävlar", eller nåt sånt.
Jag tänkte att det kan antingen vara "helvetes jävlar, aldrig i livet",
eller "helvetes jävlar, det är otroligt."
Tack och lov var det otroligt.
Mutt var en av mina hjältar. Han hade producerat Back in Black
och Def Leppard. Jag gillade rock, så jag älskade det.
Jag kände till honom och lite av hans historia.
Han kunde mer om countrymusik än nån faktiskt anade.
Och ett, två, tre…
Att jag nu faktiskt skrev för att få spela in min egen musik var min dröm.
Jag åkte till Nashville för att uppfylla drömmen, men det gick inte direkt.
Jag var väldigt motiverad och inspirerad.
Helt plötsligt har jag Mutt där, och han gillar verkligen mina idéer.
Ska jag kanske vänta lite, precis i slutet?
Om jag sjöng: "I'm outta here." Vänta ett slag. Bara ett slag emellan.
Vi skrev albumet väldigt snabbt.
Under processen blev vi ihop och ett underbart förhållande tog sin början.
För att sammanfatta: Vi träffades, vi blev kära i varandra.
Vi förlovade oss och skrev ett helt album. Allt detta på sex månader.
Vi gifte oss då också.
Vi gjorde mycket på sex månader. Det var en intensiv tid för mig.
Mutt lyssnade på hennes åsikter. Han kunde i sin tur göra henne…
Högljuddare. Han kunde ta fram saker som hon inte hade lyckats få fram än.
Hon hittade nån som hon kunde ge det förtroendet.
Hon visste att han inte skulle döma henne,
utan hjälpa henne att forma det så att det blev unikt och bara hennes.
Det är ett av de stora partnerskapen inom musik.
Man hör Shania vara Shania genom en megafon.
FEBRUARI 1995 - SHANIAS ANDRA ALBUM "THE WOMAN IN ME" SLÄPPS
Jag ville ha "Any Man of Mine" som första singeln från The Woman in Me-albumet.
Alla andra ville ha "Whose Bed Have Your Boots Been Under?" Den sågs som säkrast
att börja med, för den var mer åt countryhållet. Det var ju sant.
Jag hade fått som jag ville om jag hade kämpat för det. Då hade de sagt ja.
Jag ville ju sparka in dörren. Jag ville inte tassa in försiktigt.
Men albumet hade mer djup än bara en låt.
Jag visste att när folk fick höra "Any Man of Mine"
skulle responsen göra att den spelades på radion.
Vi skulle väl få se när vi väl försökt. Jag tyckte den var superstark.
Om man håller på med det jag har gjort, att försöka sälja skivor,
då vet man när man har en hit.
Man måste inte ha gyllene öron eller vara ett geni. Man bara vet.
Det räckte för att säga till min chef i New York:
"Jag lägger mer pengar än du gillar på det här, för vi har nog nåt stort här."
TILL NÄSTA VIDEO VALDE SHANIA JOHN DEREK, EN REGISSÖR SOM VAR STOR I HOLLYWOOD
Hon sökte upp oss… Med oss menar jag min numera bortgångne man, John Derek.
Han var känd för att vara duktig på att filma kvinnor, speciellt vackra kvinnor.
Jag sa: "Vi borde filma henne. Hon verkar intressant."
Han sa: "Är hon vacker?" "Ja, hon är vacker."
Hans metod var väldigt ovanlig. Många tjejer stod inte ut.
Det handlade om att leverera skönheten åt honom.
Han tassade inte runt och försökte att undvika att såra dig.
Han gick bara rakt på och sa: "Din näsa är sned.
Nu måste jag ändra ljuset och kameravinkeln."
Han kunde filma mig och säga: "Sluta, du ser ut som om du luktar på skit."
Eller: "Din mun ser ut som en kycklingröv."
Han sa vad som helst, och vissa flickor sprang gråtande sin väg.
Och jag tänkte: "Okej… Kom över det, stå ut och gå vidare.
Vi har ett jobb och en video att göra, och solen är på väg ner."
Det uppstod en lustig situation.
John ville göra nåt utstuderat och töntigt och hon sa nej.
Vi stod så här nära varann och bråkade om det.
Han tog inte ett nej så bra. Hon var toppen. Hon stod på sig.
Han kunde ju vara lite jobbig.
Jag hade en vision om hur allt skulle se ut och hur jag ville framstå.
Hon sa: "Det här är min video, det är mina pengar, jag ska få det jag vill ha."
Då var det väldigt spänt. Jag trodde att han skulle sluta och ge sig av.
Då började han filma och sa: "Du får som du vill."
Han satte igång och tittade bort. Vilken odåga.
Efter den stunden respekterade han mig, och vi blev jättegoda vänner efter det.
Den läxan tog mig flera år att lära.
Om man står på sig kämpar han till slutet, men sen respekterar han dig mer.
Det var ingen slump att hon blev en sån stjärna.
JULI 1995 - "ANY MAN OF MINE" VAR SHANIAS FÖRSTA LISTETTA PÅ COUNTRYLISTORNA
Jag var envis vad gällde karriären,
och när skivbolaget väl insåg att jag skulle göra allt för att få det att funka,
då slöt de upp bakom mig helt och hållet.
De var vana vid ett annat tempo och en annan nivå av engagemang.
Jag sa: "Jag gör det om jag så ska gå åt."
Vi får äta lite mindre än vi brukar, och vi får sova lite mindre än vi brukar.
Jag håller på att vakna. Orättvist!
Här är Shania Twain. Min nya låt kommer snart. Stanna kvar på KISS FM top 30…
En hit skapar inte sig själv. Inte flera i följd.
Och videor skapar definitivt inte sig själva. De kräver mycket jobb.
Hej då!
Jag minns att Luke Lewis sa: "Hördu, du borde göra din nästa video i Egypten.
I Kairo, vid de stora pyramiderna."
Jag sa: "Vad?"
Det var som en dröm. Surrealistiskt.
Det var inte billigt.
Jag är fortfarande sur för att jag inte åkte med. Du kan inte ana.
De rider på hästar runt pyramiderna. Jag är hemma: "Vad fan håller jag på med?"
Det var en upplevelse jag aldrig glömmer.
Det kändes som början på att kunna tävla på en global nivå.
Det var ingen tvekan.
Jag hade inget tvivel om att den här plattan skulle förändra countrymusiken.
Och det gjorde den. Det gjorde den helt klart.
"THE WOMAN IN ME" VAR DET BÄSTSÄLJANDE COUNTRYALBUMET 1995
DET LÅG HÖGST UPP PÅ LISTAN I 29 VECKOR
Shania Twain är utan tvekan Kanadas ledande countrymusikstjärna.
-Är det utmattande eller spännande? -Det är spännande! Hej!
Gratulerar. Den är din.
SHANIA TWAIN 5 MILJONER
Jag tar den!
När The Woman in Me började sälja bra insåg jag att jag hade åstadkommit nåt.
Det kändes jättebra.
Jag är glad över vad som händer.
Jag tappar inte kontrollen, men samtidigt tänker jag: "Oj, sakta ner,
jag vill kunna njuta lite också."
Allt går så fort att jag inte riktigt hinner ta in allt.
Men det är helt galet, det tycker jag nog. Det är så häftigt.
Hej.
Det är min första platinafest, så jag vet inte vad jag ska förvänta mig.
Tack, återigen. Det är väldigt speciellt för oss alla.
-Tack för att du kom hit. -Tack!
Ikväll fick Kanadas country-älskling en diamantplatta för allt hon sålt.
Precis efter att hon vunnit en Grammy förra veckan.
Men utmärkelserna fortsätter komma.
Årets album är The Woman in Me, Shania Twain!
Oj, det hade jag inte förväntat mig. Ja!
"Whose Bed Have Your Boots Been Under?"
Shania Twain.
"Any Man of Mine", Shania Twain!
-Shania Twain! -Ja!
Shania Twain!
Jag vill börja med att nämna de två som har jobbat hårdare än nån annan
för att få mig dit jag är idag, nämligen mina föräldrar.
De finns inte med oss längre, men…
De offrade mest för att få mig dit jag är idag.
Shania sålde över sex och en halv miljon album på mindre än sex månader.
Det var helt ofattbart då. Ofattbart.
Det enda man kunde säga var "herre jösses!"
Man fick springa för att hänga med. Man fick springa.
Jag är helt överväldigad.
Det blev bara för mycket.
1996 SHANIA OCH MARY GICK SKILDA VÄGAR
Jag var ensam när jag var väldigt ung.
Från 20 till 30 var Mary en sorts guide i mitt liv,
även på ett personligt plan.
Det blir väldigt svårt att ta farväl av en del av det förhållandet.
Det var ju det vi gjorde. Men jag visste också att jag…
Allt som hon och jag hade jobbat för att uppnå skulle bli så mycket större.
Jag var långtifrån framme. Det var toppen. Men bara inom countrygenren.
Inte om man jämför med Michael Jackson. Inte om man jämför med Rolling Stones.
Jag ville komma mycket längre.
SHANIA BÖRJADE LETA EFTER NY MANAGER FÖR ATT TA NÄSTA STEG I SIN KARRIÄR
Hon intervjuade ganska många, åtminstone en handfull människor under sökandet.
Sen frågade hon om Jon.
Jag hade varit på CBS länge och jobbat med Springsteen-skivor,
ända sen de första två skivorna. Jag hade sett honom i aktion.
Hon ville ha nån som var en superstjärnemanager.
Hon ville ju bli en ännu större superstjärna än hon var.
Vi var tvungna att träffas för att se om det klickade.
Att han var intresserad redan efter första kontakten gjorde mig väldigt uppspelt.
Vi klickade direkt, och jag sa:
"Det finns inget vi kan addera till vad du har gjort inom countrymusiken.
Vad vill du egentligen? Vad kan vi göra?"
Hon nämnde tre saker. Hon ville börja med popmusik.
Hon ville bli en internationell superstjärna,
och hon ville bli en av de största turnéartisterna.
De tre målen var väldigt tydliga redan första gången jag pratade med henne.
Då sa jag: "Tja, vi kan nog hjälpa till där."
1996 EFTER FRAMGÅNGEN MED "THE WOMAN IN ME"
STOD SHANIA INFÖR ETT KARRIÄRAVGÖRANDE BESLUT
Alla sa till mig att jag hade missat att tjäna pengar
genom att inte turnera när The Woman in Me hade släppts.
Det var mycket pengar hon struntade i. Hon kunde ha turnerat med plattan.
Hon kunde ha turnerat i två år.
Jag visste att om jag gav mig ut på turné
skulle jag bli distraherad och skriva sämre låtar.
Jag ville använda den här tiden.
Jag behövde fundera och skriva fler låtar.
Jag vet inte om det var rätt beslut. Det var en risk, men det var strategiskt.
Jag behövde skriva så många hits
att jag med nästa album skulle kunna göra en hel konsert med bara egna låtar.
SHANIA OCH MUTT BÖRJADE JOBBA PÅ HENNES NÄSTA ALBUM
Det låter mycket bättre. Jajamän. Mycket bättre. Det låter toppen.
När det bara känns toppen?
Tack!
Jag kände att energinivån ökade.
Jag skrev många av melodierna själv, och sen…
Ärligt talat var det ett lagarbete.
Vi två satt med gitarrerna och jammade på ackordföljderna.
Han hade liggare med sångtexter, så vi hade alltid massor av häftiga texter.
De idéerna fick igång mig.
Jag kom på en enda rad, och sen tog jag det vidare därifrån.
Hur lät det, Mutt?
Okej, en gång till.
Shania Twain jobbar otroligt hårt.
Hon är en underbar artist och en underbar låtskrivare.
Nära, men den satt inte riktigt.
Hon är helt enkelt en otroligt fin person.
Hon är jordnära.
När hon väl kommer in i ett rum får hon allas uppmärksamhet.
"Oj, hon ser ut som en stjärna."
Kolla på honom. Man måste känna det. Det måste vara som…
Jag försökte verkligen den gången.
-Jag lovar. -Det var jättekul!
Jag vet att jag ökade också.
En kväll var vi båda två i New York.
De satt där med en bergsprängare.
De hade alla låtarna till det som blev Come on Over.
De sjöng alltihop för mig, precis där. De spelade en låt.
Hon sjöng. Mutt sjöng understämmorna, vilket han gör mycket på skivorna.
De körde hela albumet.
EJ TIDIGARE SPELAD DEMOINSPELNING AV "FROM THIS MOMENT ON"
Jag blev alldeles skakis, för att… Det var två saker.
Musiken är fantastisk. Det här kan inte misslyckas.
Det går bara inte, okej?
Jag har ett ganska bra öra, och enligt mig var varenda låt en hit.
Så enkelt var det.
Vi satte bollen i rullning. Vi körde igång allt.
I NOVEMBER 1997 SLÄPPS "COME ON OVER".
AV ALBUMETS 16 SPÅR SLÄPPS 12 SOM SINGLAR
Livet rullar på Kärleken har gått i stå
Har inte bråttom.
Shania Twains förra platta sålde mer än 12 miljoner exemplar över hela världen.
Det här är första singeln från hennes nya cd, Come On Over.
Skivan här visar mer hur jag tänker och känner och vad jag vill säga.
Jag tror att det blev så för att jag ville ha mer av ett samtal.
Jäsicken, nu är det gjort
Nu är det gjort
Jag blev visst kär
Om du förväntar dig en samling långsamma cowboyballader
hittar du dem inte på den här cd:n.
Du hittar däremot många kärlekssånger och sånger om förhållanden.
Det som förändrades mellan The Woman in Me och Come On Over
var avsikten, mer än nåt annat.
Och avsikten var nu att gå från inhemsk framgång
till en global framgång.
Det innebar att musiken måste låta poppigare.
När "You're Still The One" släpptes tänkte jag att det var en stor risk.
Det här är den första balladen från plattan,
och mina största hits har haft snabbare tempon.
Det var ett vinna-eller-försvinna-ögonblick.
Om den här balladen inte funkar…
Då kan det vara kört.
"YOU'RE STILL THE ONE" BLEV SHANIAS DÅ MEST FRAMGÅNGSRIKA SINGEL
HON GICK ÖVER TILL POP OCH BLEV KÄND ÖVER HELA VÄRLDEN
Det var en kraftfull sång som folk fick en koppling till…
Som ett gammalt minne. Jag insåg nog inte riktigt hur kraftfull den var.
Jag insåg inte hur fästa människor skulle bli vid…
Vid låtens betydelse i deras liv.
"You're Still The One" är fortfarande väldigt passande…
…till mitt liv.
Jag anser att mitt äktenskap och min relation med min man…
De flesta såg det som osannolikt, eller nåt som nog inte skulle hålla.
När jag skrev låten tänkte jag på ålders- skillnaden mellan Mutt och mig,
klyftor i världen och kulturklyftan.
Det kändes som att många inte trodde att det skulle hålla.
Journalister som intervjuade mig kallade honom för en Svengali.
Hur kan alla dessa fenomenala saker komma från den här tjejen från ingenstans?
De trodde väl inte på det.
Det har frågats mycket om hur stor del av din succé som beror på
hur han har förpackat dig. Vad säger du om det?
Ert partnerskap är äkta. Berätta lite om det och hur han hjälper dig i karriären.
Om jag hade varit en kille hade det inte setts på samma sätt.
Det är en sexistisk synvinkel. Utan tvekan.
Man kan inte förbise det han bidrog med. Absolut inte.
Men det var ett samarbete, redan från början.
Om ni hade kunnat få honom att uttala sig, då skulle han säga samma sak.
Att vi lyckades skapa ännu ett stort verk var för mig beviset på
att det var ett äkta och riktigt förhållande.
Det fanns inte nåt falskt eller ansträngt där.
"You're Still The One" klättrade uppåt som en raket.
Den låten var en pophit. Shania har dock ytterligare en tillgång.
Hennes kreativa känsla vad gäller det visuella är spektakulär.
Gör man en singel gör man också en video.
Och de var kanon.
Jag kollade alltid på hennes videor. Hon var fantastisk.
Hon var en av de få artisterna som lyckades ta sig över…
Hon hade några videor på MTV 2.
Inte bara på CMT och Country Countdown.
Hon hade faktiskt lyckats med en crossover, och hon var vacker.
Alla ville ha henne som sin flickvän. Amerikas mest eftertraktade kvinna.
Vi hade jättekända regissörer till hennes videor och när allt var klart sa hon:
"Skicka allt till mig." Hon redigerade allt själv. Hon visste vad hon ville ha.
Du tror du är speciell
Du tror du är nåt extra
Okej, du är raketforskare
Det imponerar inte alls
Med musikvideor försöker jag alltid göra nåt nytt och annorlunda.
Jag gillar att gå in i olika karaktärer, men de måste alltid funka för mig.
Så…
Jag börjar med hur jag vill se ut.
Det imponerar inte alls
Jag drogs alltid mot leopardmönstret, oavsett färg. Och jag ville ha bar mage.
Det var tvunget i den här videon. Det skulle vara sportigt och sexigt.
Glamour.
Shania älskade leopardtrycket, och det gjorde jag med.
Vi bestämde oss för att göra en hel leopard-look.
Hon använde mode och kläder och dräkter till sin fördel.
Hon skapade ju några av de mest ikoniska utseenden som nånsin funnits.
Okej, så du är Brad Pitt
Det imponerar inte alls
Hon lekte med mode i sina musikvideor,
och hon lekte med att vara självsäker i sin egen kropp som kvinna.
Sättet som hon äger sin egen sexualitet på i videon är väldigt feministisk.
Shania går genom den vidsträckta öknen.
Där pratar hon till hela patriarkatet.
Hon gjorde det på ett sätt som inte kändes politiskt eller argsint.
Det var som ett firande.
Du är en sån Som vill polera din maskin
Jag måste ta av mig skorna Innan jag får komma in
Av nån anledning gillade jag att sjunga med lite attityd under den perioden.
Jag gillade att sjunga om att vara en stark kvinna.
Det är en del av min personlighet. Jag är faktiskt sån.
Jag har min åsikt som jag vill få fram.
Jag förväntar mig att få fram den, men jag är inte ute efter att göra nån arg.
Det imponerar inte…
För mig är Shania Twain en episk countrysångerska.
Man kan relatera till låtarna. Hon skriver själv.
Hon skriver om att vara kvinna från en kvinnas perspektiv.
Från att vara den rätta, till att ha en dålig hårdag.
Klänningen passar inte,
eller så behövs en kall öl efter en lång arbetsdag.
Det kan jag relatera till.
Shania pratar om universella idéer om kärlek,
om självförtroende, och om vem man är som ung kvinna.
Hon pratar om bra och dåliga dagar i livet.
De är universella ämnen för låtskrivning.
Hon får dem att låta som de aldrig skrivits om förut.
Vi har alla låtarna som handlar om att må bra som en stark kvinna,
men sen har vi "Man! I Feel Like a Woman". Det är "låten".
Kör på, tjejer
Kom igen
Shania Twain betedde sig som en rebell i en genre
som inte hade upplevt det på ett par årtionden.
Till och med det lustiga i: "Kör på, tjejer." Det är hennes stridsrop.
Kom med mig. Bli en del av mitt gäng.
Kom och gör saker så som jag gör dem. Var inte rädd för att uttrycka dig
bara för att du är vacker och är för mycket för nån.
Bli helt galen
Glöm att jag är en dam
Skjortor för män, korta kjolar
Bli helt vild, ja
Jag gör det med stil
"Man! I Feel Like a Woman!" förklarar ju sig själv, eftersom att…
Det är ju ett uttryck: "Åh! Det är toppen att vara kvinna idag. Nu."
Åh! Jag känner mig som en kvinna!
Det är en låt som firar nåt. Det är…
Jag hatar att komma från en arg feministisk synvinkel
när jag skriver om såna här saker.
Och jag gillar att ha kul med saker som: "Jag gillar att skriva om…"
Kanske inte om kampen mellan könen, men skillnaderna, och det som är kul där.
Det är ju bara en sån låt… Det är kul att vara kvinna idag
och kunna säga ifrån, och ha kul medan man gör det.
Ja! Med spiralen och hela grejen.
"COME ON OVER" BLEV DET MEST SÅLDA COUNTRYALBUMET NÅGONSIN
DET HAR SÅLTS I ÖVER 40 MILJONER EXEMPLAR
DET ÄR DET MEST SÅLDA ALBUMET FRÅN EN KVINNLIG ARTIST
NÅGONSIN.
Hon är en av de största kvinnliga artisterna inom country och pop,
och Shania Twain verkar inte sakta ner.
Helt ärligt… Det blev många hitlåtar.
Vi hade en massa hitlåtar. De bara kom och kom.
Vi hade ju lagt av om det inte hade gått bra.
Det bara rullade på.
Jag vet inte om det finns så många plattor med så många hitlåtar på.
Vi hade nog 12 låtar på listorna.
Det är många bra låtar på en platta. Det är en bra affär om man vill köpa den.
Det är en väldigt bra affär.
Det är ett bättre album. Come On Over. The Woman in Me är ett bra album.
Come On Over är… Det händer en gång i livet.
TROTS LIST- OCH FÖRSÄLJNINGSSUCCÉN HADE SHANIA ÄNNU INTE GJORT EN STOR TURNÉ
Hon ville så gärna åka på turné.
Det snackades en massa för att hon inte hade turnerat The Woman In Me.
"Klarar hon det verkligen?" Och så vidare…
Jag hade ju väntat med att turnera, så jag kände av pressen att det måste bli bra.
Hon var inte bara redo att turnera, hon visste att hon måste.
Hon hade ett enormt självförtroende.
Hade hon gett sig ut och det inte var förstklassigt
hade hon fått en massa skit för det.
Jag oroade mig inte för att visa att jag klarade det.
Jag har alltid sjungit, och att sjunga på barer
tar mycket mer på rösten än att sjunga två timmar i en show.
Sen insåg folk att hon verkligen kunde sjunga.
Då slutade det snacket.
Bandet hon hade var så bra.
Det var vinst varje kväll.
Du har tagit dig långt, baby. Och du kommer att komma ännu längre.
Turnén var världsomspännande.
Vi var i Australien, i Kanada, i Europa.
Du är enormt stor i Amerika, och du erövrar Europa.
Många lyssnare finns i Asien och Afrika. Vad är planen för de två kontinenterna?
Jag ska åka dit.
Det fortsatte oavbrutet.
Erkännande kommer på många olika sätt.
Hon hade blivit erkänd av en enorm publik,
från både country och pop.
När responsen är så enhällig,
och så positiv, och till och med läkande för så många, då blir man lite tagen.
Det är ett ögonblick då man tänker: "Oj…
Jag insåg inte kraften i låttexten eller uttrycket."
Det handlar inte om siffror längre. Det handlar mer om hur det påverkar människor.
Är ni redo, Miami?
Man märkte tydligt på fansens feedback att de var… De var en blandad grupp.
Det fanns inga typiska Shania Twain-fans. Jag nådde fram till barn.
Gillar du att sjunga?
-Vad gillar du att sjunga? -Jag vet inte.
Jag når fram till föräldrar. Till mor- och farföräldrar.
Jag når de som redan har hört talas om mig från andra länder.
Folk från alla samhällsskikt.
Shania är ju också stor inom HBTQI-sfären.
Alla som ser hennes självförtroende och självägarskap,
och själva har fått kämpa med förtryck, de gillar verkligen det.
Det ger dem tillstånd att visa upp sig på exakt samma sätt som Shania gör.
En anledning till att Shania har många anhängare inom HBTQI+-sfären
är tack vare hennes dräkter och plaggen som hon bar.
Jag är en del av det samhället, och där är imagen viktig.
Från Dorothy i Trollkarlen från Oz till Shania Twain
har man slående bilder som man minns.
Det är sånt man kommer ihåg. Det är sånt man älskar.
Inom countrymusiken har det alltid förvånat mig
att det inte finns fler öppet homosexuella countrymusiker.
Enligt mig handlar countrymusiken om besvikelse, hjärtesorg,
om känslor av otillräcklighet och förlustkänslor.
Tyvärr är det en upplevelse som alla som är gay har vid nåt tillfälle.
Så var det för mig väldigt länge.
När man väl hittar en musiker som kan kanalisera det
och skriva en låt om det,
och även göra det på ett sätt som är
färgglatt, camp och lekfullt,
och till och med humoristisk, som att man skrattar åt sig själv,
då blir det en väldigt viktig upplevelse av gaykultur.
Hon kom ut ur stereon och fick mig att känna mig säker när jag var yngre.
Underhållningsnyheten ikväll…
Shania Twain är en av de kvinnliga sångerskorna som sålt mest.
Hon och maken Robert "Mutt" Lange bor i Schweiz.
De jobbar på hennes fjärde album.
Det är okänt hur länge Shania har varit gravid. Hon är 35 år.
Vi ska ta en kort paus igen…
Jag har alltid velat bli mamma.
Det blev en lång paus mellan Come On Over och Up!-plattan, så…
Jag hade tid att fokusera på att få barn,
och att vila efter så många år av hårt arbete.
Man måste lägga allt annat åt sidan om man vill skapa sig en karriär.
Jag ville aldrig bli mamman som var frånvarande och distraherad av karriären.
Karriären får aldrig komma före mitt barn.
-Sjunger du vaggvisor för honom? -Ja.
Kan du sjunga en liten en?
Okej, jag sjunger min egen vaggvisa…
-Jaha? -Som jag skrev åt honom.
Han heter Eja. Eja D'Angelo.
Jag kallar honom för Eja D. Den går så här…
Eja D, kan du räkna till ett, två, tre?
Det finns ingen annan som är så fin Som min Eja D
Jag var inte så mycket i studion när Up! gjordes.
Jag hade Eja som jag ammade i 14 månader.
När han äntligen somnade på kvällen gick jag in i studion och la på sången.
Jag hade ungefär fyra timmar på mig när han väl sov.
Mutt var ju stöttepelaren i studion.
Han såg till att allt funkade när jag var tillgänglig.
Han var ju även pappan, så han tog hänsyn till det.
Det var bra för oss båda att göra det tillsammans och försöka balansera allt.
Kom igen
NOVEMBER 2002 "UP!" SLÄPPS
En helg är inte nog med dig
Och inte ens en natt
Vi ville vara positiva, så därför blev Up! namnet på plattan.
Målet var att skriva låtar som skulle hålla mig kvar på min nivå som artist,
så att inte allt bara försvann.
Det var nog vad alla hade förväntat sig.
Väldigt få har fått tre diamantalbum i rad, så…
Jag kände ingen press, men det var absolut målet.
"UP!" BLEV SHANIAS TREDJE DIAMANTALBUM I FÖLJD.
HON ÄR DEN ENDA SOM HAR KLARAT DET
NÅGONSIN.
Hur många har följt upp en stor skiva med ytterligare en,
för att inte tala om två?
Jag ska ta dig, det är dig jag vill ha
Jag vill ju vara med dig varje dag
Att det blev det tredje diamantalbumet
var en fantastisk och väldigt belönande känsla.
Det var absolut en höjdpunkt i karriären. Det skulle det ha varit för vem som helst.
Det släpptes tre versioner samtidigt. Det var väldigt spännande.
Det fanns en countryversion. Den kallades för den gröna versionen.
Det fanns den röda popversionen, och även en blå, som var internationell.
Nåt sånt hade aldrig gjorts förr. Det var väldigt inspirerande och smart.
Att göra video blev också ännu roligare.
Allt det visuella som följde med.
Vi har motorcykelvideon, som var en av de dyraste som nånsin hade gjorts då.
Det var som spel mot ett öppet mål. Vi fick många hitlåtar från det albumet.
Okej, Chicago!
SHANIA GENOMFÖRDE "UP!"-TURNÉN PÅ NÄSTAN 100 ARENOR
ÖVER HELA VÄRLDEN INFÖR MILJONTALS FANS
Inför Up!-turnén influerades jag
av stora rockproduktioner som Metallica.
Q Prime var nu mitt managementbolag.
De hade stor erfarenhet av att sätta upp stora rockshower
med eldeffekter och allt sånt där.
Det var toppen att kunna bli lite mer episk.
Det blev mer som en enda stor jäkla rockshow.
Vi ses på turnén, godnatt!
Från första gången vi sågs, och under hela tiden med Up!
kom vi varandra väldigt nära.
När man spenderar all tid med nån på det sättet
går det inte att undvika att man får uppleva både toppar och dalar.
Jag fick se lite av det när Up! gick in i sin slutfas.
Det var precis mot slutet av turnén.
Jag var ute och red och blev biten av en fästing.
Fästingen bar på borrelia.
Jag blev borreliainfekterad.
Mina symtom var läskiga innan jag hade fått diagnosen.
Jag stod på scen och blev yr. Jag tappade balansen.
Jag var rädd att jag skulle ramla av scenen, och den är ganska hög.
Jag höll mig undan från scenkanten. Jag anpassade mitt rörelsemönster.
Jag fick jättekorta blackouts, men de kom regelbundet, varje…
Varje minut eller var 30:e sekund.
Jag hade alla symptom som man fick av borrelia, och jag fick behandling.
Jag tillfrisknade.
Men rösten blev aldrig densamma igen.
Den lät som om man lagt på en flanger-effekt.
Jag hade ingen kontroll på andningen.
Jag förstod det inte.
DET SNABBAST SÄLJANDE HITALBUMET FRÅN EN KVINNA KOM 2004,
MED TRE NYA LÅTAR, MEN SJUKDOM FÖRHINDRADE ETT NYTT ALBUM
Jag trodde att jag hade tappat rösten för alltid.
Jag skulle aldrig mer kunna sjunga.
Det var plågsamt att se.
Jag har aldrig känt så mycket med nån som då.
Jag har haft många artister med problem. Hon letade experter i Nashville, överallt.
NÄR HON LED AV EFFEKTERNA AV BORRELIA
RÅKADE SHANIA UT FÖR EN ANNAN PERSONLIG KRIS
I mitt letande efter vad som var orsaken
till min brist på kontroll av min röst och dess förändring…
…stod jag inför en skilsmässa. Min man lämnar mig för en annan kvinna.
Hon var din bästa vän. Hon påstås ha haft en affär med din man.
Det ledde till skilsmässa.
Nu var jag ännu mer deprimerad…
Och jag…
Jag såg ingen anledning att fortsätta med musik.
Jag var hemma här i Nashville när hon ringde.
Hon sa att hon och Mutt nog skulle skilja sig. Det var ett väldigt sorgligt…
Ett väldigt sorgligt ögonblick. Jag minns det tyvärr mycket väl.
När jag förlorade Mutt tänkte jag…
Jag tänkte att…
Sorgen över det var…
Min sorg var lika intensiv som när jag förlorade mina föräldrar.
Och…
Det kändes som döden. Det var som döden, det var slutet.
Ett permanent slut på så många aspekter av mitt liv.
Jag kom aldrig över mina föräldrars död. "Det här kommer jag nog inte heller över."
Hur kommer man över nåt sånt?
Allt jag kunde göra var att bestämma hur jag skulle ta mig vidare därifrån.
Hur ska jag kunna kravla mig ut ur det här…
Hur ska jag ta mig ut ur det här hålet som jag har ramlat ner i?
Bara så där?
Jag fick ta ett steg i taget. Att skriva låtar blev det första.
Att ens kunna lyssna på mig själv…
…på mina egna inspelningar var svårt.
Det fanns alltid millisekunder
när det funkade.
NÄR HON KÄMPADE FÖR ATT FÅ TILLBAKA RÖSTEN BLEV SHANIA INBJUDEN ATT SAMARBETA
MED EN AV VÄRLDENS MEST FRAMGÅNGSRIKA OCH MEST KÄNDA SÅNGARE
Lionel Richie kontaktade mitt management.
Han sa: "Jag gör en platta. Jag vill att countryartister spelar in låtarna igen."
Vi hade kommit till "Endless Love".
-"Vem vill du ha?" -"Jag vill ha Shania Twain."
Jag visste inte vad hon gick igenom då.
Det var mitt val till "Endless Love". Hon skulle vara min partner där.
Jag ringde henne, så klart.
Det kändes inte bra att utsätta mig själv för sån press.
Jag sa nej. Jag tackade nej.
Men han hörde av sig flera gånger och bad mig att göra det.
Jag sa helt enkelt: "Vi ses i Nashville."
-"Nej, jag kan inte åka dit." -"Okej."
-"Då får du komma till Kalifornien." -"Nej. Jag kan inte åka dit."
"Var ska vi ses, då?" Det var nästa fråga.
Jag sitter med telefonen och säger:
"Vet du, Lionel, jag fixar det inte. Jag beklagar. Jag vill så gärna göra det.
Jag önskar att jag kunde sjunga tillräckligt bra, men jag kan inte det.
Jag är hemskt ledsen."
Sen övertygade han mig om att göra det innan samtalet var över.
Och hon sa naturligtvis: "Vi ses på Bahamas."
Jag har spelat in på många olika platser,
men Bahamas vore det sista stället jag skulle tänka på.
Till slut kommer jag dit.
Jag går in genom dörren…
Då säger hon att hon vill prata med mig vid poolen.
Hon vill få mig att förstå att hon inte klarar det.
Jag svor i det tysta: "Hur kunde du lura in mig i det här?"
Mitt livs värsta dag. Det går inte, jag är så stressad.
Lionel tänkte inte ge upp. Jag visste det, men den pressen var av det snälla slaget.
Men om jag ska misslyckas
gör jag det hellre med nån som är förlåtande och gullig och snäll.
Jag sa: "Vi ska strax gå in här, men du måste följa med mig in.
Vet du vad som kommer att hända? Vi ska upptäcka nåt.
Lionel Richie och Shania Twain kommer att dyka upp."
Det var väldigt pressande. Den dagen var så stressig.
Jag är glad att det är över och att det gick bra.
Det krävdes massvis med uppmuntran från alla runtomkring mig
för att jag skulle våga satsa. Lionel Richie var viktig där.
David Foster och Michael Bublé var också viktiga.
Oprah Winfrey var också med på den resan.
En annan stor uppmuntran var att få träffa Gladys Knight.
Hon är nog min kvinnliga favoritsångare.
Hon sa: "Det är bara att ta micken och köra. Kör på, om och om igen."
Om jag lyckades få min röst till ett visst läge,
så kunde jag, med mycket möda,
få den att hålla så att jag kunde sjunga bra.
2012 - EFTER DE FRAMGÅNGSRIKA DUETTERNA SKA SHANIA ÅTER STÅ PÅ SCEN
I EN SPEKTAKULÄR LAS VEGAS-SHOW
Tack. Ja!
Det var ett stort åtagande att göra Las Vegas, men det var vad jag behövde.
Det var verkligen på tiden. Det var över tio år sen jag uppträde live.
Får jag höra er.
Att bara köra igång på Ceasars Palace var väldigt pressande.
Men det enda sättet som jag skulle kunna åstadkomma nåt
med min röst var att tvinga mig till det.
Det behövs en slägga för att stoppa henne. Men hon reser sig upp.
Hon reser sig upp.
Hon tog det nog som en utmaning, en möjlighet: "Jag ska visa er alla."
Nästa grej var att spela in en skiva på egen hand.
SHANIA BÖRJADE SPELA IN ETT NYTT ALBUM
DET FÖRSTA SEN HON SKILJTS FRÅN MAKEN OCH MUSIKALISKA PARTNERN MUTT LANGE
Det tog lång tid att bli redo att skriva och spela in igen.
Jag var rädd för att gå in i studion utan Mutt.
Det handlade mer om att jag skulle bli självständig.
Det blev en sorts övning…
Jag fick säga till mig själv: "Du får inte låta bli att skapa musik igen
bara för att Mutt inte är där. Du måste bara ta dig an det igen."
Jag var livrädd. Verkligen.
Jag vet inte vart jag är på väg. Jag lämnar studion. Jag slutar.
Jag skämtar bara.
Nu tänkte jag så här: "Jag ska inte bara gå in i studion utan honom.
Jag ska skriva allt själv. Jag ska hitta mig själv och min egen kreativitet."
Som jag hade gjort under hela min ungdom.
Det är en vacker dag här.
Jag tänkte att vi kanske kunde grilla.
Kanske inte.
Det fanns en sårbarhet där. För många är det nog…
Inom musikvärlden funkar det nog som terapi för många.
Hon kunde definitivt öppna upp och prata om sånt som hon inte hade pratat om förut.
På grund av dig är jag jag
Plötsligt är jag nåt jag inte var
På grund av dig ser jag
Shania pratar om texter och saker som verkligen betyder nåt för henne.
Jag sa: "Det är okej. Det är bra.
Det är viktigt att säga det. Folk måste få höra den här sidan av dig."
Det tror jag gav henne självförtroende att säga:
"Okej, ja. Schyst. Det går vi vidare med."
Det var så vackert.
Det var en fantastisk upplevelse. Now är min favorit.
Av allt jag har spelat in så gillar jag fortfarande att lyssna på den.
2017 - "NOW" DEBUTERAR HÖGST UPP PÅ LISTORNA I USA OCH KANADA
DET VAR SHANIAS FÖRSTA ALBUM SOM BLEV ETTA PÅ ALLA STÖRRE MARKNADER
Jag säger hela tiden att jag inte tror att jag skulle ha haft karriären jag har
och karriären jag vill ha framöver om det inte vore för Shania.
För mig är Shania Twain en superstjärna
som jag hade förmånen att få sjunga med på scen när jag var 14 år.
Hon hjälpte mig enormt mycket med att göra mig känd
och uppmärksammad som en ung kvinnlig kanadensisk sångerska.
Hej, Shania. Minns du mig?
Man kan titta på mångfalden av artister som hon har påverkat.
Då ser man att hennes tentakler har nått långt.
Hon lät sig inte hindras av sin härkomst, vem hon var, eller att hon var kvinna.
Hon lät inte det bestämma vad hon ville göra.
Hon ville skapa konst och musik på sitt sätt.
Hon gjorde det annorlunda. Hon rev ner murarna.
Man kan se det på Taylor Swifts framgång.
Man ser det på min karriär. Vi följde i hennes fotspår.
Shania var den som sa att man inte måste följa genren.
Om skivbolaget vill nåt
men ens hjärta vill nåt annat, då följer man det. Hon är grym.
Hon kör fortfarande på. Hon pausar inte. Det älskar jag hos henne.
Jag gillar att vistas ute på vattnet och bara fundera.
Jag måste ta med gitarren och hunden, så klart.
Ibland ankrar jag nånstans och… får inspiration.
Jag är ingen flicka
Jag är ingen pojke
Jag är ingen bebis
Inte nån leksak
För jag är en drottning
Jag var alltid väldigt djärv och rättfram med vad jag tyckte.
Det gällde speciellt hur jag såg på saker som kvinna.
Hur jag tyckte att förhållanden borde vara,
hur kvinnor borde behandlas och respekteras.
Jag känner fortfarande likadant. Jag ska fortsätta att säga det.
Jag bestämmer över mig själv. Jag ansvarar för vad jag tycker och vad jag säger,
för vad jag gör och…
Jag tänker inte bli hunsad eller mobbad. Jag tänker säga vad jag tycker.
SHANIA FORTSÄTTER ATT SKAPA NY MUSIK
DET GÖR ATT HENNES FANS ÖVER HELA VÄRLDEN FÅR HÖRA HENNES UNIKA RÖST
Jag är i London för att göra min platta, och jag jobbar med duktigt folk härifrån.
Såna som är kreativa. Och jag får njuta av att vara i samma rum
som andra människor, och skapa musik. Det är en väldigt fin känsla.
Mark Ralph skriver och producerar.
Han har ett otroligt och unikt sätt att arbeta på.
Han har med många bra elektroniska ljud i sina produktioner.
Jag trodde att vi skulle skriva på det sättet,
men ihop med Mark Ralph blir det verkligen organiskt.
Det finns ingen rytm, inga elektroniska ljud eller sånt. Det finns inget.
Jag är i bakgrunden, i normal hastighet. Han bara far runt. Det är häftigt.
Jag studsar runt och har jättekul. Mina fans kommer nog att gilla det.
Det är också väldigt upplyftande. Det har fortfarande en kvinnlig synvinkel.
Jag återvänder mer och mer till en sak.
Jag vill nog kalla det egenmakt, mer än kvinnomakt.
Jag är kvinna, men jag är bekväm med mig själv.
Jag ber inte om ursäkt, nu mindre än nånsin.
Jag mår bra nu, om inte nåt annat dyker upp och knockar mig.
Då reser jag mig upp igen, som jag alltid har gjort.
Shania Twain får inte köra så hårt i den här låten! Jag struntar i vad ni säger!
ÖGONBLICKET DÅ SHANIA SÄGER: "KÖR IGÅNG, TJEJER"
Jag med, Shania!
Undertexter: Mats Nilsson