Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
SKLAD ZULCANOIDU
Lidi, pracuje někdo v trezoru?
Lidi? Pracuje dneska někdo v trezoru?
Sakra práce.
Haló?
Lidi, to není vtipný.
Jestli se mě snažíte vyděsit, nepovede se vám to.
Haló? Kdo je tam?
Všechno nejlepší, Georgi.
Tak jdeš?
Ano, hned!
Díky, lidi. Děkuju, Bože.
Georgie.
Jak se jmenuješ?
Víš, tady bychom ale být neměli.
Můžeme to dělat v kanceláři. Ne že bych si stěžoval.
Tady ale bývá dost chladno a věci se tu jeví menší, než jsou.
ÚROVEŇ ČISTOTY
O 1 MĚSÍC DŘÍVE
Dobře, Chene. Poslouchej mě, jo?
Jak už jsem říkal,
i kdybych dělal do prodeje, mám svázané ruce.
Musíš být na seznamu.
No tak, Same, s tím na mě nechoď. Stačí mi pár litrů. Nikdo to nemusí vědět.
Problém není v množství, ale…
Na co to vůbec chceš?
Na co to chci?
My…
Vyvíjíme lékařský vybavení na pomoc dětem s rakovinou.
Máš rád děti, ne?
Jo, samozřejmě… Jasně, že mám rád děti.
Ale o to nejde.
Hele, Same.
Dal bych ti fakt pěknej balík, jasný?
Takovej, že na tebe poletí úplně každá.
Rozumíš?
Rozumím.
Fakt, ale…
Promiň, v tomhle nic nezmůžu.
Jasný? Nemůžu ti pomoct. Měj se.
Už musím. Musím… končit.
Proč že mi v osm ráno volají čínští gangsteři?
Protože těžíme jediný ložisko zulcanoidu na Zemi.
A zulcanoid momentálně chce úplně každý.
Je to v podstatě tekutý kov podobný rtuti.
Ale nezpůsobuje otravu
ani nutkání sežrat vlastní ksicht,
a proto je cenný.
Jenže nedržíme krok s poptávkou.
Nebylo to tak vždycky, věřte mi.
Ale po té spoustě náročných let
jako bychom konečně dojeli do cíle.
Všechno konečně zapadá na svoje místo.
Jsme v hajzlu.
Nemůžu tomu uvěřit. Tohle je konec.
Na tohle je moc brzy ráno.
Uklidni se, Liame. Co se děje?
Jasně, ty to nevíš. Byl jsi v dole.
Co nevím?
Bheki odstupuje.
Kvůli těm svým plicím.
Přebírá to Melusi.
Panebože.
Ne, Same. Bůh nás opustil.
- A ďábel svolal schůzi, na kterou musíš. - Cože?
- Jo! Hni sebou! - No jo.
Promiňte, s dovolením.
Promiňte, prosím.
Měl jsem sedět vepředu.
Jo.
Hej!
Prosím, stůjte! Počkejte!
Že mám jen smolný den? Vůbec nic nevíte.
Jsem totiž prokletý. Celá moje rodina.
Začalo to seznámením rodičů. Klasická romance.
Táta mámě ukradl srdce a o půl roku později…
PROMIŇ
…i všechno ostatní.
Do prdele!
Už nikdy jsme ho neviděli.
Jednou v noci se při práci dostal tak trochu do problémů.
Nejspíš by se z toho nakonec dostal, nemít tak trochu smůlu.
Jelikož vesmír má smysl pro humor,
já dělám v ochrance.
A asi jsou i horší věci, třeba všechno ostatní v mým životě.
Jsem věčně na mizině, už pět let nemám holku
a žiju s dvojicí těch nejotravnějších spolubydlících na světě.
- Trefa. - Mňam.
Asi bychom neměli.
NESAHAT!
Podívat se nám nezakázal.
To nezakázal.
Přesně tak.
MYSLÍM TO VÁŽNĚ! ZABIJU VÁS!
Jako vážně?
Juniore, co to děláš?
- Co to je? - Zdravím, šéfe.
Pardon, to není moje.
Spolubydlící mi ukradli oběd.
- Nezájem. - Jasně.
Dneska přijdou z personálního a všichni jsme pod drobnohledem.
Ano, jistě.
Obleč si bundu. Košili máš zmačkanou jako pyžamo.
Promiňte. Co se bundy týče, dneska ráno se stala jistá věc.
Moje bunda tak nějak…
ujela.
Tak si to vyjasníme.
- Děláš v ochrance. - Ano.
A dneska tě okradli o bundu i oběd?
- Takhle to nezní nejlíp. - Dost!
Koukej…
Koukej se srovnat!
Ano. Omlouvám se.
Když tě spolubydlící tak štvou, co se odstěhovat?
Kdybych mohl, tak jo, ale podepsal jsem smlouvu.
Tak je usaď, Juniore. Ukaž jim, s kým mají tu čest.
Jo. Rozhodně.
Vysvětlím jim, s kým mají co dočinění.
A udělám to dneska večer.
Zažijou pořádnou…
bouři.
Tak jo. Dobře.
Uvidíme se na schůzi.
Jo, jasně, schůze. Budu tam.
„Zažijou bouři.“
Nechápu, že se na tebe okamžitě nevrhla.
Jasně, dík. Zmlkni, prosím tě.
Kámo, nebuď srab a už ji pozvi na rande.
- Nejsem srab. - Jsi srab.
- Nejsem! Zmlkneš? - Srabe.
- Prosím tě. - No jo.
Proč na schůzi bude i HR?
Nevím. Možná dostaneme přidáno.
Fakt?
Jsi na mě jak na cizího.
Sakra.
Ahoj, Seane. Jak se máš?
Dobře, díky. Zrovna močím.
Jo. To vidím.
Colleen se před chvílí ptala: „Kde je Prince?“
A já řekl: „No, znáš Prince. Asi zase přijde pozdě.“
A měl jsem pravdu.
Jo.
Mám jí říct, že jsi dorazil?
To bych mohl.
Ne, poradím si sám.
Poslyš, nechceš se otočit? To nikdo vidět nechce.
Taky jsem vždycky všude chodil pozdě.
Fakt? Jo? A co jsi s tím udělal?
Začal jsem chodit dřív.
- V tom je to tajemství. - Tajemství, jo?
- Jo. - Díky, že ses podělil.
Hezkej den přeju.
Proč chodím vždycky pozdě do práce?
No, není to zrovna záhada.
Svou práci k smrti nenávidím.
Ale nemám na výběr.
Podmínky mého svěřeneckého fondu
mi ukládají pracovat pět let jako účetní,
jinak mě od něj odříznou.
Díkybohu, už jsem skoro v cíli.
A pak otci dokážu, že se mýlil.
Ahoj.
Colleen? Ahoj. Dobré ráno.
Jak dlouho už tu jsi?
Nevím. Pár minut, plus minus.
- Můžu nějak pomoct? - Vyřešila jsem to sama, jako vždy.
Dobře.
Už budeš hotovej?
Víš, že máme schůzi, ne?
Jasně. Dorazím, nebo narazím.
Promiň.
Cosi mě na tobě neuvěřitelně sere.
Asi zavolám na HR,
abychom si zase pěkně od srdce promluvili.
Jo? Fakt?
Podle tebe je čas pokecat si s HR, jo?
Je tohle dost od srdce?
Co řekneš teď, Colleen?
Co?
Překvapuje mě, že vůbec srdce máš!
Posraná…
Co to sakra děláš?
Ale nic. Promiň.
Chytá mě křeč v ruce ze vší té práce, kterou dělám.
Říkám, že chci, abys na té schůzi
dělal pro naše oddělení poznámky.
Myslíš, že to zvládneš?
Jo, to dáme. Dám to.
Cokoli si přeješ, šéfko.
Dobře.
To ty?
- Co? - To ty jsi kancelářskej pochcánek?
Ne.
Jsi to ty, jak jinak.
Že mě to nenapadlo.
Ukliď to, nebo čekej další varování.
Ale já to nebyl.
Tak kdo to byl?
No vida.
Ukliď to.
Jsi nechutnej.
Proč jsi nic neřekl? Ale no tak.
Víš co? Ty si to zasloužíš.
Kurva.
Můj otec vybudoval tuhle firmu od píky.
Měl jen kus prašné půdy,
pár milionů
a vizi.
Milé, že ses přidal, Same.
Bohužel ani vizionáři nevidí všechno.
Proto jsme tady.
Přišli jsme změnit vaše pomalé myšlení.
Přišli jsme vám nasadit brýle, abyste viděli jasněji.
Proto jsme tady. Přišli jsme vám otevřít oči.
Gugu.
Copak to tu máme?
Řekněte, co vidíte. Bez obav. Tohle je svobodný a bezpečný prostor.
Ne.
Mluvte!
Nedělej to.
Jo, ty! Povídej.
Dobré ráno vespolek.
Dobré ráno.
Já tam vidím… No, víte…
Vypadá to jako…
jako kancelář.
Prosím?
No, tady odsud to tak nějak…
připomíná…
něčí, no, kancelář.
Otoč se.
- Cože? - Nechci tě ani vidět, šeredo.
Otoč se.
- Nesedej si, jen se otoč. - Dobře.
Na té fotce vidíme rakovinu, která tenhle podnik stravuje.
Od dnešního dne budou všichni manažeři platit nájem.
Máte rádi hezké věci?
Tak za ně musíte zaplatit.
Už žádné obědy zdarma.
Obědy zdarma pro všechny!
Jupí! Juchú!
Tak to zní skvěle.
Bude v tom háček. Věř mi.
Ale záleží na tom, jestli v týdnu byla schůze s klientem a taky…
No, jestli jsou nějaké zbytky.
To dá rozum.
Trochu života do toho umírání, no tak.
Omlouvám se.
Pomůžeš mi?
Jasně.
Díky. Je to docela váha.
Když přijdou těžké časy, co uděláme?
Utáhneme si opasky!
Proto tento týden vrátíte své notebooky
a výměnou za ně dostanete tyhle retro zlatíčka!
Že? Hustý.
To nemyslíte vážně.
Tohle je vtip, ne?
Pokud je pro tebe přežití firmy v této ekonomice vtip,
pak ano, je to ohromný vtip.
Proč si to nezapíšeš?
Kdo z vás mi může říct,
kolik minut má jedna hodina?
Jak to? V místnosti plné manažerů,
šéfů tohoto podniku,
nikdo nezodpoví tak lehkou otázku?
Mluv.
Říkáte jedna hodina, takže…
Šedesát minut.
Sniž si židli.
- Prosím? - Sniž si židli.
Nezasloužíš si sedět tak vysoko.
Sniž si židli. Hned.
Nikdo v téhle místnosti nemá vizi. Nikdo.
Jsem v téhle místnosti jediný vizionář.
Gugu.
AMI HODINY
Počínaje dneškem
zavádím vizionářský koncept
zvaný AMI hodiny.
AMI hodina je jedna běžná hodina
plus bonus v délce 30 minut.
Přesně o tom jsem mluvil.
Ticho, lidi. Prosím.
Ráda bych vám všem představila Briana.
Pojď sem, Briane. Pojď.
To je moje bunda.
Cože?
- Má na sobě mou bundu. - Jo?
Briana jsme našli ráno u krajnice.
My…
Popravdě, měli jsme ho za mrtvolu.
Ale faktem je,
že by i přesto zvládl nahradit většinu z vás.
Finanční oddělení nepatří k nejoblíbenějším.
Ukázalo se, že 86 % vašich kolegů si nepamatuje jméno ani jednoho z vás.
Proto jsme vymysleli tohle.
Děkuju, Colleen.
Jmenovky. Koukejte.
Jsou hezky viditelné.
Ale možná záleží i na umístění vaší jmenovky.
Můžete si ji dát doprostřed.
Nebo na stranu. Nebo možná na tuhle.
Taky si zkuste vymyslet fajn přezdívku.
Abyste lidem byli sympatičtější.
Ano?
Lidi mi říkají Mimoň.
Vlastně tak úplně nevím proč.
Já to vím.
Takže tuhle přezdívku si sem nepište, jo?
Můžu použít vaše jméno?
Ne.
Účelem je, aby lidé poznali vás. Abyste je nějak zaujal vy.
Jak se jmenujete?
Sean.
Carol.
Do prdele, zabte mě někdo.
Víte, jaká je naše aktuální čekací lhůta?
Pět měsíců. Pět!
Ztrácíme tržby, protože neudržíme krok s poptávkou.
Naštěstí mám řešení.
Od této chvíle bude každá prodaná jednotka
tvořena z poloviny zulcanoidem a z poloviny ředicí látkou.
Vidíte? Geniální.
Tak jo, promiň.
To je barva?
Řekl jsem, že je to ředicí látka.
Dobře, to ale nemůžeš.
A proč ne?
Po smíchání s barvou bude zulcanoid nestabilní.
A jak to víš?
Základy chemie.
Základy chemie? Možná bych tohle nemusel, kdybys našel víc ložisek.
Těžíme jediné známé ložisko na Zemi.
Zulcanoid se nedá najít zrovna snadno.
Víš, co se dá najít snadno, Same?
Copak?
Geologové.
Proto se společnost rozhodla,
že už nebudete dostávat výroční bonus.
Cože?
Ne, počkejte. Nechte mě domluvit.
Nemám jenom špatné zprávy.
Místo…
peněz, které, buďme upřímní, by většina z vás stejně propila,
se společnost rozhodla dát vám tohle úžasné firemní oblečení.
No jen se na ně podívejte!
VSTŘÍC NOVÉMU MILÉNIU
Průzkum taky ukázal,
že se kolegům nelíbí, jak se k nim chováte.
Prý jste, a teď cituju, „podlidi“.
Vím proč. Protože trávíte celé dny nad tabulkami.
Možná i celé noci.
Kdo mi řekne, co je v každém podnikání nejdůležitější?
Ano.
Ostré tužky.
Používáte je při každodenní práci?
Ne.
Tak proč jsou podle vás nejdůležitější?
Protože je Rusové používají ve vesmíru.
Vy jste ve vesmíru?
Ano. V kanceláři, co pluje ve vesmíru.
Nějaká jiná odpověď?
Kdokoli?
Kdokoli, prosím.
Ano.
- A co pera? - Sakra práce!
Zákazníci!
Zákazník je životodárnou mízou každé firmy, jasné?
Vy to nevíte, protože zákazníky nevídáte.
To dneska změníme.
Každý dostanete svého osobního zákazníka,
kterého budete brát všude s sebou.
Bude s vámi chodit do kuchyně.
Bude s vámi chodit na záchod.
Budete ho mít všude s sebou. Je to jasné?
Promiňte, Carol.
Nebudu si nosit erotickou pomůcku na záchod.
Žádná pomůcka! Je to zákazník!
A budeš si ho brát na záchod. Pokaždé!
- Rozumíš? - Ano, rozumím.
Ty vole!
A bohužel nemáme pumpičky.
Zákazníkovi musíte pomoct do formy sami.
Ale pozor, kam přiložíte ústa. Může to být matoucí.
ZÁKAZNÍK
Víš, co nechápu?
Proč to přenechal Melusimu?
No tak, kámo. Je to jeho syn. Co měl dělat?
Mohl dát žezlo Samovi. Sakra, i já bych to zvládl líp.
Jsi účetní s nafukovací pannou. Na tohle fakt nemáš.
Zato ty jo, co? Ani si netroufneš pozvat Portiu na rande.
- Asi už vím, co dělá. - Kdo?
Melusi.
Snižuje náklady, aby vzbudil zdání, že je AMI výnosnější, než fakt je.
Proč by to dělal?
Aby zvýšil cenu firmy.
Myslíš, že chce firmu prodat?
To zjistíme jediným způsobem.
Zeptám se ho.
- Zeptáš se? - Jo.
Uvědomuješ si, že tě nenávidí? Přímo nebetyčně.
To je fuk.
Stačí přijít na to, jak na něj zatlačit, aby to přiznal.
Fajn, tak hlavně pozor, ať ti místo toho nechce vrazit.
Zápas s ním bys prohrál. Ošklivě.
Bylo by to jako nosorožec proti žábě.
Přičemž ta žába má cukrovku a tak.
Jezdí na vozíčku a ani už neskáče a…
Pochopil jsem.
- Ahoj, Same. - Čau, Gugu.
Jak se máš?
Mám se fajn, díky. Máš…
Díky.
To je… prášek proti alergii.
Jasně, o tom ale nemluvím. To je fuk.
- Je tam? - Chystá se vystřelit ven.
Vystřelit ven?
Dobře, jdu mu ještě něco svlíct. Říct! Něco říct.
S dovolením.
Tak jo.
Ach jo.
Hej!
Musíme si promluvit.
Já nevěděl, že teď tady šéfuješ ty.
Jak můžu pomoct, šéfe?
Podívej, jak dlouho jsi tady? Pár měsíců?
Já od úplnýho začátku.
Potřebuju vědět, jestli chceš firmu prodat.
Kdo ti to řekl?
Vlastně ty.
Na všem se snažíš ušetřit.
Je to celkem očividný.
To se podívejme. Pan horník!
A myslí si, že rozumí obchodu.
Když nás prodáš jiné těžební firmě, naši lidi přijdou o práci. Budovali to tu.
- Nemůžeš… - Hej!
Já tomu tady velím.
Já! Můžu si tu dělat, co chci.
Kdybys měl větší úctu k svému otci a tomu, co tu dokázal…
K otci? Kdo jsi, abys mě poučoval o mém otci?
Vypadni!
Nesmysl.
- Ahoj. - Ahoj.
Jak zlý to je?
Stupeň sedm. Možná osm. Ne že by to přiznala.
Jsi v pořádku?
Jo, v pohodě.
- Kde je? - U sebe.
- Dobře. - Ohřeju ti jídlo.
Díky.
Ahoj, princezno.
Tati, je mi 15. Tak už mi neříkej.
Já vím. Promiň.
Promiň. Jak se máš?
Nemáš bolesti?
Jak jsem řekla mámě, sotva to cítím.
Dobře.
Můžu se na to podívat?
To… To není až tak zlý, ne?
- Vidíš? - Jo.
Podle toho, jak máma zněla přes telefon, člověk čekal tak sedmičku nebo osmičku.
Žádná osmička. Tak čtyřka.
Dobře.
Kdybych to věděl, zastavil jsem se v baru na pár panáků.
Ty? Panáky?
Nevíš o mně zdaleka všechno, jasný?
Já dokážu věci…
- Fakt jo? - Děvče…
- Mám zavolat mámu, aby ti… - Jako fakt?
Krémem se natřu i sama.
Už nejsem děcko.
Tati?
Jasně, kazím ti styl.
No, tak už přestanu zaclánět.
- Tati? - Ano?
Mám tě moc ráda.
Já tebe taky.
Jak to šlo v práci?
Začalo to špatně. A pak to šlo z kopce.
Chápeš, jako obvykle.
Asi je to moje vina.
Co tím myslíš?
Celý život tě někdo rozmazloval.
Teď ti dělá problém vůbec pracovat.
Nemám problém s prací obecně, ale s prací účetního.
Víš, prostě to nechápu.
Co ti vadí na záchranářství?
Na práci v první linii nemáš žaludek.
Jsi zbabělec.
Odjakživa.
Jako kluk jsem byl uzlíček nervů.
Jo, to uznávám.
Ale… Už nejsem ten kluk.
Ale jsi.
Jsi slaboch. Jako tvoje matka.
Víš co?
To už by stačilo, tati.
Udělal by zbabělec tohle?
Chceš mi něco říct?
Ne.
Nemá to smysl.
Dobrou noc.
Sundáte ty kraviny z hlavy?
Tak hele. Nic moc od vás nechci.
Jen prosím nechte moje věci na pokoji.
Jen abys věděl, nejsme na tamto hrdí.
Už se to nestane.
Jestli to pomůže, nechutnalo nám to.
Ne, vůbec ne.
Bylo to hnusný.
Jako pro psa. Kdybys ho nenáviděl.
Měl bys jít do kurzu vaření.
Jo, dobrej nápad.
Mrzí mě, že podle vás vařím tak podřadně, ale musíte si vařit sami.
- To se lehko řekne. - Jak to myslíš?
Přes den nevíme, kam dřív skočit.
Jste nezaměstnaní.
To není pravda.
- Ani fér. - A ty to víš.
Abys věděl, děláme tady toho spoustu.
Například?
Tak například meditujeme.
Každý ráno zajistíme ve všech místnostech čistou energii.
- Ve všech. - Do poslední.
A další nádech.
Pošlete ho do bederní části zad a břicha.
Uvolněte veškeré napětí v těchto oblastech vašeho těla.
Chcete mi říct, že jste byli nazí
v mé ložnici?
O to nejde. Jde o to, že už děláme víc, než je fér chtít.
Mnohem víc.
Tak jo.
Jmenujte ještě něco.
Jednu věc.
Domácký opravy.
Když se něco podělá, kdo to asi řeší?
Ty jistojistě ne. Jsi furt pryč.
Pořád si někam lítáš.
To proto, že mám práci!
Hlídejme si tón. Zklidni se.
Jo, klídek.
Víte co?
Nikdy jsem vás neviděl opravovat ani jednu jedinou věc.
Kdo myslíš, že ráno opravil tu prasklou trubku v koupelně?
V koupelně praskla trubka?
Jo.
Jak se to stalo?
Nemám tušení.
Megan!
Možná to moc hrotím.
Se správným kupcem to možná nebude tak zlé.
Zvýšíme produkci,
zlepšíme výzkum a vývoj a přesuneme se na nové trhy.
Co když se na to na celé dívám špatně?
Možná přesně tohle firma potřebuje.
Dobře, víš co?
Už dost.
Zavři oči.
Vyspi se trochu.
O 2 TÝDNY POZDĚJI
NALÉHAVÁ CELOPODNIKOVÁ SCHŮZE! VELKÁ NOVINA! DETAILY POZDĚJI!
Sakra.
- Co je? - Co?
- Co je? - Nic, jen schůze.
Spi dál.
Takže našli kupce?
To bude ono. Je to jasný.
Takže spousta z nás přijde o práci.
To nevíme. Žádnou paniku, jo?
Do pěti let mi zbývá jen pár týdnů.
Jestli mě teď vyhodí, jsem v háji.
Jestli mě teď vyhodí, jsem prakticky bezdomovec.
To jsem já.
Hele, uklidníme se. Chce to mysl otevřenou, jasný?
Kdo ví? Třeba to bude dobrá věc.
V poslední době naše společnost umírala.
KONEC JE BLÍZKO
Zahalovala nás velká temnota.
Ale pak byl vybrán nový vůdce.
A pro AMI nastal jasný nový den.
Je to muž, který se nebojí nekonvenčně myslet
a zbavovat se zbytečností,
aby z AMI udělal silnější, bezpečnější a efektivnější podnik.
Muž, který dokonce změnil čas!
A proč to všechno dělal?
Protože mu záleží na budoucnosti.
A ta budoucnost začíná dnes!
Ano.
Když jsem se stal vaším šéfem,
viděl jsem ve vašich očích hodně pochyb.
Říkali jste si: „Dokáže nám ten mladý býček zajistit budoucnost?“
Dnes mám pro vás odpověď.
Až ze zámoří!
Nové vedení AMI!
Jo!
NOVÝ ÚSVIT
Pojďte!
Pojďte promluvit se svými lidmi.
Ahoj, AMI.
Jo, ahoj.
Nedokážu ani vyjádřit, jak moc nás těší,
že vás konečně všechny vidíme tváří v tvář!
Jo! Z masa a kostí!
Než půjdeme dál,
chci vám vyjasnit jednu věc.
A sice to, že neplánujeme žádné zásadní změny.
Žádné propouštění, snižování platů ani jiné škrty.
Můžete být v klidu.
Chci slyšet „Aleluja“!
- Jo! - Jo!
To všechno budeme řešit až příští měsíc.
A je to. Jsem bezdomovec.
Takže teď, jak víte, Melusi odstoupí a já nastoupím.
Tady Badrick bude moje pravá ruka.
A krásná Anya bude naše nová manažerka změn.
I když, jak jsem říkal, nemáte se vůbec čeho bát.
Prozatím.
V tuhle chvíli by vás asi nový vůdce,
váš nový šéf,
začal k smrti nudit galaxií svých úspěchů.
Ale já sem místo toho pustím své kolegy, kteří tomuhle báječnému publiku něco poví.
Badricku, ty pojď asi první.
Varování.
On všechno dost prožívá.
Potřebujete o mně vědět tři věci.
Zaprvé, nenechám si od nikoho srát na hlavu.
Zadruhé, kdo mě nasere,
dostane nakládačku.
Zatřetí, ať na mě zkusí cokoli, já si vždycky poradím.
I když mě necháte na Jamajce bez kousku žvance, budu v pohodě.
Budu sám sobě hostinou.
Tak počkat, fakt teď řekl, že by jedl sám sebe?
Díky, Baddy!
Jo! Badrick, dámy a pánové.
Ale má zlaté srdce.
Jo, rozjasní i tu nejtemnější místnost.
Ne, vážně. Jo.
Dobře, díky, Baddy.
A teď naše krásná Anya.
Takže. Co je to změna?
Dej tu ruku dolů.
Je změna, když porodíme?
Malá děloha, slizká ještěrka…
a nakonec dítě?
Kdo ví?
Protože změna je velmi záhadná.
Děkuji.
Díky moc, Anyo.
Máš naprostou pravdu.
Změna je tak… záhadná.
Fajn, to stačí. Zpátky do práce.
Potřebujeme víc zulcanoidu.
To je rozkaz, sakra!
Jen tak blbnu, blázínkové!
Jo, dostal jsem vás.
Jo. Ale vážně, jdeme. No tak.
Jo! Jdeme!
- Jo. - Nashle.
V jídelně čeká želé. Pojďte.
Co to sakra bylo?
Pořád to máš za dobrou věc?
Jakkoli špatný jsme to čekali, byli jsme vedle.
Úplně vedle.
O 1 TÝDEN POZDĚJI
- Ahoj. - Ahoj.
PŘÍSPĚVEK NA LÉKAŘSKOU PÉČI ZRUŠEN. DETAILY POZDĚJI.
Z důvodu problémů s rozpočtem
už vám nebudeme vydávat žádné zbraně.
Místo toho vám poskytneme něco mnohem cennějšího.
Schopnost odrazit vetřelce
jen pomocí instinktů,
výcviku
a pár běžných kancelářských potřeb.
Naším dnešním zvláštním hostem je sensei Storm Force.
Vynálezce nejrozmanitější směsi bojového umění na světě, KMKD.
Neboli Krav Maga Karate Džúdžucu.
Mistře.
Krav Maga Karate Džúdžucu stojí na plynulosti.
Na využívání nástrojů kolem k přesunu energie.
A k útoku!
Takže…
Je tohle sešívačka, nebo…
čelisti smrti?
Celkem určitě je to jen sešívačka.
Jo, je to sešívačka. Magor.
Nepotřebujeme Krav Maga Džúdžucu Karate.
Stačí nespat a soustředit se.
Sklapni!
OSOBNÍ SPIS
Na čtení moc nejsem.
- Prostě to vybal. - Vždycky chodí pozdě.
Neustále lže. Má hrozný přístup.
Horšího zaměstnance jsme vlastně neměli.
Když je tak hroznej, co tu ještě dělá?
- Proč se ho nezbavíte? - Ráda bych, kdyby to šlo. Vážně.
Jeho otec patří mezi naše největší klienty a nechci nás dostat do potíží.
Tak co chceš dělat?
Víš, mohl bych si ho podat.
Zlomit mu pár kostí.
Odříznout nějakou tu kůži.
To byste mohl?
Jo, kámo.
To je velmi lákavá představa, ale…
Ale mě napadlo něco trochu jiného.
Tak jo. Povídej.
Napadlo mě, že ho můžeme… přesunout.
Chápete? Dát mu tak zdrcující práci,
že ho prostě úplně zničí.
Proměnit jeho pracovní dny v pomalé, bolestivé psychické mučení.
Jo! Jo, kámo.
Dělej si, co chceš. Tohle mě vůbec nesere.
Počkat! Mě to sere!
Mě teda jo!
A o tom řezání jste jen vtipkoval, ne?
A jen aby bylo jasno,
co jsi myslela tím mučením?
- Kde je? - Co prosím?
Gregory. Kde je Gregory?
- Přímo tady. - Přímo tamhle.
Ahoj.
Nerušte ty příspěvky. Spoléháme na ně. Já na ně spoléhám!
Páni, jen klid, námořníku. Stáhnout plachty.
Dobře, poslyš…
Vydrž, neříkej mi to.
Sam.
Sam! Sammy! Jo, Sammy. Dobře.
Teď začneme znovu,
ale tentokrát bez toho vražednýho pohledu, jo?
Takže, co tu máme za poplach?
Moje dcera bere hrozně drahé léky,
na které bez příspěvků nemám, chápete?
Chápu. Jasně, jo.
Dobře, ale obávám se, že bohužel nemáme na výběr.
Byla to součást dohody s vaším bývalým šéfem, takže…
Tak tu dohodu změňte.
Ale počkej chvilku. Počkej chvilku, sakra.
Zrovna jsem četl o přírodní léčbě.
Jo? A tušili jste…
Je neuvěřitelný, co můžete získat, když prostě povaříte směs pár rostlin.
Vědělas to? Je to šílený.
A chceš vědět ještě něco?
Všechno potřebný nejspíš najdeš přímo u vás v lese.
Jo! To je podle mě fakt výhra.
Ne!
Jde o sofistikovaný léky, jasný?
Ty nevyrobíte jen tak, z posraných kytek!
Povařením.
Musíš je povařit.
Abych vás mohl něco naučit,
potřebuju vědět, s čím přesně tu mám co do činění.
Dobrovolníci?
Díky. Děkuju vám.
- Jméno? - Promiňte, nejsem dobrovolník.
- Strčil mě. - To je Junior.
A bude to váš dobrovolník. Že ano?
Ano! Bezva!
No tak, nestyďte se. Prosím, pojďte sem.
Princi, Princi.
Tohle se mělo stát dávno. Chápeš, že si za to můžeš sám?
Co je to?
To je rozvrh, Einsteine.
Jo, ale k čemu?
K záchodům.
Protože je tak miluješ,
budeš tam lidi stopovat.
Prosím?
- Stopovat lidi na záchodě? - Přesně.
Tušíš vůbec,
jak moc chození na záchod snižuje produktivitu?
Na kolenou tě prosím. Nedělej to.
Je ta práce snad pod tvou úroveň?
Ne! O to nejde. Jde o to…
Pořád dělám na finančním, ne?
Samozřejmě že ne.
Teď děláš v oddělení údržby,
ale tvoje pracovní výkazy stále chodí mně, tak je neposer!
Dobře, je mi to fuk. Budu to dělat.
Ale když mě přesuneš z finančního, tak…
přijdu o svůj svěřenecký fond.
Cože?
Jo.
- Celý svěřenecký fond? - O všechno!
To jsem netušila.
Jo, podle mě je to na hlavu.
Celý svěřenecký fond? To je paráda.
Ohromně jsi mi zvedl náladu.
Do prdele.
Takže zůstanu tady?
Nepodléhej stresu.
Myslím, že zažíváš jistou změnu. Co kdyby ses posadil?
A probereme, jak se cítíš, dobře?
Jak se cítím? To myslí…
To myslíte vážně?
Mluvíme tu o životě mé dcery!
Jo, to víme, protože už jsi nám to řekl.
Ty jeden! Zkouší si z nás dělat blázny!
Tak jo.
Zjevně si myslíte, že je to jen vtip, že?
Bavíte se?
Uvidíme, jestli vás pobaví tohle.
Co kdybychom se potkali u soudu?
- U soudu? - Jo.
Tenhle nápad se mi vůbec nelíbí.
VYHOĎ HO
Řeknu ti svůj.
Co kdybychom se už nepotkali nikde?
Protože máš padáka.
- To byl úžasnej pocit! - Náhlá změna.
- Jako výbuch v akčním filmu. - Přestaneš sakra žvanit o změně?
Už…
Víte co?
Tohle není konec.
Správně, Sammy! Tohle není konec!
Jo!
Myslel jsem, že Sammy je holčičí jméno.
Vyberte si cokoli.
Dobře.
Je silnější než meč.
Ne. To rozhodně není.
Víte vůbec, co je to meč?
Samozřejmě, že vím.
To nic, dutohlave.
Já vycvičil veverku k hledání nášlapných min.
Vy to zvládnete.
Tak… začneme?
Promiňte.
K čemu jsou ty brýle?
Soustřeďte se.
Jednou se takhle můžete rvát o život.
Teď musíte přemýšlet o své zbrani a o tom, jak se s její pomocí chránit.
Chránit před čím?
Před tímhle!
Počkat!
Počkejte! Možná by to mohl zkusit někdo jiný.
Klid!
Je to simulace. Sotva to ucítíte.
To není pravda. No tak!
Přestaňte!
Chraňte se!
Použijte ostatní smysly! Oči nepotřebujete.
Co blbnete? Mám jen pero.
Není to jen pero!
- Je to, cokoli potřebuješ! - Sakra!
Jsi naprostá ostuda.
Zkracuju ti pracovní dobu na tři směny týdně.
Seane?
Ahoj, Princi.
Páni, moc hezké hodinky. Můžu si sáhnout?
Víš co?
Vlastně jsem jediný, kdo má povolení s nimi zacházet.
- A nejsou to hodinky. - Tak co to je?
- Jsou to stopky. - Takže hodinky?
Do prdele! Prosím, vrať se do kanclu.
Tak jo.
Posranej mimoň.
Nebudu čekat v…
Tak jo, Patricku. Připravit.
Pozor a… teď.
Neuvěřitelný.
Hrát si se životy? Mít z toho srandu?
Je vám to k smíchu?
Uvidíme.
Sakra.
Ahojky!
Ahoj, zlato. Jak to dneska jde?
Znáš to. Jako obvykle.
Jsi v autě?
Jo, skončil jsem dřív.
Chtěl jsem vás překvapit.
To je milý.
Mohl by ses zastavit v lékárně?
Lebo už skoro došly prášky.
Fakt?
Jo.
Žádnej problém. Tak…
Tak brzy ahoj.
Dobře. Miluju tě.
Taky tě miluju.
Kurva!
Do prdele.
SKONCUJU SE STARCEM A PAK I S TEBOU!
To jsi neměla.
Co když Zepler sešle mráz?
Nemůže. Mám přece Grindolův štít. Prostě se snaž držet krok.
Jasně. Promiň.
Hlavně mi kryj záda.
Buď bez obav.
Kde jste vzali na novou videohru?
Lidi?
Kde je lednička?
Ticho! Prosím!
Hej!
Že jste neprodali lednici, abyste měli na zasranou hru!
Hej, jak to mluvíš?
My o tvé práci sprostě nemluvíme.
To bychom neudělali.
Oblékat se jako idioti a hrát videohry
není žádná práce, do prdele!
Vy jste takoví ubožáci!
Mám za to, že naše čest byla zpochybněna.
Skutečně.
- Víš, co to znamená, lásko? - Co, zlato?
Znamená to, že ho zabiju tímto mečem!
Všichni se uklidníme.
Polož ten meč, Harry. Prosím.
Budeš ho muset vyrvat z mých studených, mrtvých prstů.
- Do háje. - Ozbroj se.
Boj začíná.
Do prdele!
Vrať se!
Do síní Valhally!
- Pojď sem! - Harry, přestaň. Prosím!
- Harry! - Usekni mu hlavu!
Ne, přestaň! Harry!
Věř mi, všichni se tam pomátli!
Vždyť kdo lidi stopuje při sraní?
Co když mají zácpu?
To se lidem nedělá! Určitě je to nezákonný.
Musíme zavolat našeho právníka.
Zavolej mu a řekni…
Vždycky za to může někdo jiný, že?
Cože?
Neslyšel jsi, co jsem právě říkal?
Dohoda byla pět let,
ale ty jsi opět selhal.
To není fér.
Já neskončil. Vydržel jsem.
Úsilí žádné. Měl jsi z toho srandu!
Co jsi čekal?
No tak, tati. Tohle mi nedělej.
Probuď se. Způsobil sis to sám.
Dobře, víš ty co? Tohle nemusím snášet.
No, vždycky můžeš odejít.
Však je ti jen dvacet sedm, ne?
Fajn. Mám odejít? Žádnej problém.
Kam jako půjdeš?
Já nevím, tati!
Víš co? Je mi to jedno.
Budu bydlet v autě, když budu muset.
Kdekoli je to lepší než tady. Víš to?
Pitomý křesla!
Ahoj, Chene. To jsem já.
Pořád máš zájem o zulcanoid?
Protože pokud ano…
asi bych ti ho dokázal zařídit.
Takže tak. Ozvi se, jo?
Díky.
Ahoj, Chene.
Nemyslel jsem tím, že se máš ozvat hned.
Ještě by sis to rozmyslel. Kdy ho můžeš mít?
Nevím. Možná za pár týdnů.
Pospěš si. Dochází mi čas.
Jo, dobře. Poslyš, Chene.
Opravdu potřebuju vědět, na co ho použiješ.
Skutečnej účel.
Už jsem ti to říkal.
Chci ho na lékařský vybavení pro děti se srdeční chorobou.
Nemluvil jsi o rakovině?
Jde o oboje, jasný? Hele, Same…
Je to zulcanoid. Ne uran.
Nestavím bombu, jasný?
Jo, dobře. Tak jo, fajn.
Dobře.
Teď k penězům.
Aby si s tebou chtěla zapíchat každá.
1 TEQUILA 2 TEQUILY
Nevíte, jaký to je.
3 TEQUILY PODLAHA
Žít s nimi je každodenní noční můra.
Ve vašem bytě? Musí být fajn mít zdi.
A víš, co není?
Skončit zmlácenej trapným přerostlým děckem
a muset žebrat o život.
Ale promarnil jsi posledních pět let, takže jsi teď úplně v háji?
- Tvůj svěřenecký fond? - Prosím. Ne.
Já asi žádnej nemám. Zeptám se svý asistentky.
- Nemáš. Fajn. Už dost. - Lindo?
Dobře? Všichni to teď mají na hovno, jo?
Chápeme to.
Kňourání na tom nic nezmění.
Tak co navrhuješ?
Vážně to chceš vědět?
Bydlím ve svým autě.
Takže jo, rád bych to věděl.
Dobře. Co všichni potřebujeme?
Co vyřeší všechny naše problémy?
Já nevím. Obří balík peněz?
- Jo. - Přesně tak.
A já si myslím…
že vím, jak ho získat.
Co? Jak?
Vezmeme si něco, co nám nepatří.
Same, tys nikdy nedostal ani pokutu za parkování.
A teď chceš vyloupit banku?
Ne, žádnou banku. Navíc by to ani krádež nebyla.
Jen bychom si vzali zpátky, co si zasloužíme.
To, čemu jsme zasvětili život.
Tak jo.
O čem to mluvíš?
Dostal jsem nabídku za 12 jednotek zulcanoidu.
- A je to spousta peněz. - Kolik?
Dva miliony.
Cože? Od koho?
To je jedno. Stačí vám vědět, že to není podvod.
Je připravenej zaplatit půlku předem.
Tucet jednotek?
- To je celý? - To je celý.
Princi.
Víte co? Už je mi všechno jedno.
Za to jejich chování si to zasloužíme.
No tak, kluci.
Celej život žiju podle pravidel, že jo?
Jasně, moc mi to nepřineslo, ale…
Tak jo, když chtějí hrát špinavou hru, my můžeme taky, že jo?
Ano.
Jdeme na to.
Dobře, kámo. Ztiš se.
- Jdeme na to. Jo. - Promiň. Panebože.
Ale ještě jedna věc.
Nejsme zločinci.
Takže budeme potřebovat pomoct s plánem.
Proč se na něj tak díváš?
Fajn!
- O někom bych věděl. - To myslíš zločince?
JOHANNESBURSKÝ PSYCHIATRICKÝ ÚSTAV PRO TRESTANCE
Vám tohle nepřijde jako fakt blbej nápad?
Uklidni se, jo?
Většina z nich jsou obyčejní lidi s pár problémy. O nic nejde.
Obyčejní lidi? S pár problémy?
Vím, že je to tvůj táta,
ale neměli bychom žádat o radu cvoka.
Není cvok. Dostal ho sem jeho právník. Mohl jít sem, nebo vězení.
- Dobře. - Ale v oboru se vyzná.
A není práskač.
Nemluvte s nikým, koho neznáte. Se všemi mluvte tiše.
Žádné náhlé pohyby, hvízdání, zpěv ani tanec.
A nepřijímejte od nikoho jídlo.
Žádný zpěv? To je ale škoda.
Promiň. Mám otázku.
Už byl nějaký návštěvník někdy napaden?
Útočí jen na slabé.
Pardon. Cože?
- Dělá si srandu, nebo… - Běž už.
Tamhle sedí.
Pojďte.
Chci ti vydloubnout oči a sníst je! Vydloubnout ti mozek a sníst ho!
Chceš si to rozdat? Pojď sem! Já ti ukážu.
Chceš taky?
Pojď. Chceš taky?
Ahoj, tati.
TAK TĚ CHYTILI… CO SAKRA DÁL?
Juniore!
- Ahoj. - To je ale milý překvápko.
Obejmi mě, synku.
Jak se daří? Zvládáš, tati?
Jsem v pohodě.
Žiju nenápadně. Vyhýbám se problémům.
To je super.
Kdo to je?
Mí přátelé. Prince a Sam.
- Princi! - Zdravím.
- Obejmi mě, chlapče. - Tak jo.
Nádherně ti voní vlasy. Co za tím je?
Hlavně strach.
Vtipný! Líbí se mi.
Ano. A to je…
Sam.
Ty jsi ten chytrej, co? Vůdce smečky.
Tohle já poznám.
Nejsem vůdce. Jsme prostě parta přátel.
Přátel? Úžasný. No, tak se posaďme, pánové.
Počítám, že tu nejste prostě na návštěvě.
Hádám, že ode mě něco potřebujete.
Doufali jsme, že nám poradíš.
Potřebujeme se dostat k něčemu,
co nám tak úplně nepatří.
- Ahoj! - Panebože!
Chceš si pohladit mého psa?
Díky. Ale ne, díky.
Nekouše. Slibuju.
Je hodný. Jsi hodný pejsek!
Jo, o to ale nejde.
Jen mám vražednou alergii na psy.
Tohle je Fingers.
A dokud si nepohladíš jeho psa, nezmizí.
- To neudělám. - Dělej.
- Ne. - Pohlaď ho.
- Ne. - Dělej, sakra.
Fajn, no tak jo!
Jak se jmenuje?
Troška.
Troška? Tak jo. Troška čeho jako?
Hlenu.
- Panebože. - Neboli soplu.
- Nepouštěj, Princi. - Je mokrej!
Můžeme pokračovat.
Fingers si pervitinem nadělal z mozku kaši.
Nebude si pamatovat ani slovo, takže prosím.
Dobře.
Kdybychom chtěli něco vyzvednout ze skladištní budovy,
co je k tomu potřeba?
To, na co je vždycky nutný pamatovat.
Svatá pětice.
Naplánovat, delegovat, rozptýlit stráž, sehnat převlek a to nejdůležitější,
nenechat se kurva chytit.
To je celý?
V podstatě jo.
Nepřestávej hladit!
- Dobře. - Už skoro spí.
Jo, moc se omlouvám. Jasně.
Dotaz. Čistě teoreticky, co když chceme vykrást místo, kde děláme?
Je to spíš tak trochu stopka, nebo…
Ne. Nemusí být.
Ne. Tak například řekněme,
že tam necháte otisky prstů nebo vlas nebo tak něco.
Nemůžou vám to přišít.
Prostě tak máte možnost beztrestně to posrat.
Jasně. Beztrestně to posrat.
Pane Mosesi, teď se prosím neurazte, ale…
vy jste tomhle dobrý, že?
Posuďte sami.
Páni! Je… Jste fakt dobrej.
- Díky. - Jako vážně?
- Co? - Moc se omlouvám.
Lidi, cítíte to?
- Prdnul jste si někdo? - Udělal to zas.
To je můj speciální pudink.
- Panebože. - Vlastní výroba. Ochutnejte.
Je to lahůdka. Dává lidem superschopnosti.
Dobrý den.
Díky.
FAKTURA ZA NÁJEM PLÁTCE: JUNIOR MASIMANE
Soustřeď se.
TREZOR
Pardon. Jsi v pořádku?
Nic mi není.
- Určitě? - Fakt, věř mi.
- Dobře. - Tak kde hoří?
- Hoří? Kde… Co? - Zjevně máš na spěch.
Promiň. Jen mi začíná směna.
Děje se něco? Připadáš mi nervózní.
Nervózní?
To je divný. Cítím se dobře, jo.
To… To je škoda.
Napadlo mě,
že jsem tě možná znervóznila já.
Vlastně… jo, znervózňuješ mě.
Jen jsem nechtěl, aby ses tím trápila.
Ale… víš, co by mohlo pomoct?
- Copak? - No…
Možná bychom spolu mohli
strávit trochu víc času.
Pak bych z tebe tak nervózní nebyl.
- Jestli to pomůže… - Mohlo by.
- Tak jo. - Tak jo.
- Napíšu ti. - Super.
- Skvělý. - Jo.
Jo, skvělý.
Musím jít.
Musím jít píchat…
Píchnout! Docházku!
Promiň. Omluv mě. Tak jo, ahoj.
- Ahoj. - Ahoj.
Pardon!
Tak jo, kluci. Takže?
Kdy na to jdeme?
Ideální bude sobota večer.
- Proč? - Je ten velkej zápas.
- Všichni budou v kanceláři. - A co hlídky?
Musí se hlásit jen co tři hodiny, takže v pohodě. Věř mi.
Víte, co by pomohlo? Kdybychom je opili.
To jo, ale jak?
Můžeme jim poslat hromadu piv, že jo?
Se vzkazem, kde jim manažeři děkují za to, jak tvrdě dřou.
A ať si užijou zápas. Co říkáte?
To by mohlo zabrat.
Ale ne každej se opije.
Dobře. Jasný.
- Dáme do piva sedativa! - Cože?
Ne! To rozhodně ne. Nechci nikomu ublížit.
Ale ne, nikomu neublížíme.
Babičku jsme tím cpali pořád. Naprosto bezpečný.
Tys zdrogoval svou babi?
Kámo, nesuď mě, jo?
Netušíš, co jsme s ní zažili.
Víš, že nám ve spánku holila hlavy?
- Chceš vědět proč? - Proč?
Nevím. Sám si tuhle otázku dodneška kladu.
Takže to zabere.
Nic se jim nestane. Budou spát jako koťata. Přísahám.
Dobře, zatím to nechme v záloze. Ale jen pokud je to bezpečný.
Bude.
Dobře, tak…
- Tak v sobotu. - V sobotu.
Jestli někoho chytí, nikoho nepráskne.
Plivanec na to? Touhle rukou netřesu.
- No tak, musíme to zpečetit. - Jasně.
Ne, díky, kámo. Nechci.
Jo, tohle vážně není nutný.
Prostě si důvěřujeme, ne?
Jo.
Fajn, dobře. Jen jsem měl pocit, že máme velkou chvilku.
Ne, to nebyla…
Žádný velký chvilky, pitomče.
- Na zisk zasloužené odměny. - Na zaslouženou odměnu.
Přesně tak.
SOBOTA
Ahoj, Portio. Nechtěla bys příští týden zajít na večeři?
Dokonce bych půlku zaplatil. Jen vtip, samozřejmě. Tak jo, díky.
Tak jo.
Plánuješ dneska potkat nindžu?
Hele, radši bych ho u sebe měl, než neměl.
- Proč se do mě furt navážíš? - Chováš se směšně.
To teda ne.
Jenom jsem připravenej.
Co sis vzal ty? Kde máš zbraň?
Jdu na vzduch.
Fajn, tak jsem trochu nervózní, zab mě.
Čeká nás něco šílenýho!
Jak můžeš být tak klidnej?
Nejsem. Jen se soustředím na plán.
A pokud jsi zapomněl, ten blbnutí s mečem nezahrnuje.
Bože. Co to nese?
Nemám tušení.
Ahoj, lidi. V pohodě?
Záleží na tom, co máš v té obří tašce.
Masky, vzpomínáte?
Potřebuješ obří tašku na tři masky?
Jo, pokud máš ty správný. Sledujte.
Co to sakra je?
Co? Co vám vadí?
Nic, jen mi nedošlo, že se chystáme do pořadu pro děcka.
Normální masky nestačí, jasný?
Musíme si zakrýt celou hlavu!
Prostě si to zkuste.
Máš jen kuřecí masky?
Ne.
Bezva, tak to chci nějakou z těch jiných. Díky.
Fajn, to je fuk.
Dobře, co to tu máme? Ty vole…
- Co? - Zasranej jednorožec! Vážně?
- Co? - Proč jsi nesehnal něco cool?
Třeba mrtvý prezidenty, že jo?
Tohle je cool, jasný? Prostě mi věřte.
Víte co? Prostě mi to dej.
Masky jsou v pohodě.
Mohli byste se soustředit?
Když to poděláme, čeká nás basa.
To si pamatujte.
Jo, jistě. Vězení. Já…
Myslím jen na plán.
- Jsem připravenej. Jdeme. - Já ještě připravenější.
Udělal jsem to zas. Pardon.
Jedeme.
- Sedím vpředu. - Juniore!
To fakt neznáš lyžařský kukly? Jsou v každým filmu o loupeži.
Víš, v čem je problém? Jsi nevděčnej. Není divu, že tě táta nemá rád.
Lidi, zabralo to! Všichni jsou mimo.
Tak jo. Dobře.
A co kamery? Povedlo se je vypnout?
Jo. Pevnej disk mám v batohu.
Já říkal, že to vyjde.
Nechci plýtvat slovem génius, ale…
Jo, nepředbíhejme, dobře?
Jak to u tebe vypadá?
Jako město duchů.
Tak jo.
Jdu tam.
SKLAD ZULCANOIDU
Tohle je vážně tragédie.
Já obvykle na nikoho prstem neukazuju.
Ale celkem určitě jsem ti zakazoval žrát lidi.
- Proč z toho podezíráš mě? - Protože jsi to vždycky ty!
Po příletu na každou planetu je to ta samá blbá písnička.
Místní ti začnou klouzat do krku!
Je to nechutný!
Víš ty co? Možná to byl on!
Ne. Nebyl to on.
On má na kdejaký jídlo alergii a ty to víš.
Copak to asi může být?
Nevím. Nemám protokol na čtení mysli.
Máš fakt problém!
A velení se o tom dozví.
Vidím našeho směšnýho jednorožce.
Míří dovnitř.
Proč jednorožec?
Kdo jste?
Proč tohle děláte?
Dobře, ono není tak důležité, kdo jsme,
jako spíš co jsme.
Víš…
jsme mimozemšťani.
Z vesmíru.
- Jako ve vašich filmech. - Víš, co to je?
Filmy?
Z nich máme svoje přízvuky.
Já si vybrala ruskou špionku s protokolem pro sexappeal.
Jo. A já si vybral to nejlepší. Rastafariána z Jamajky.
A já jsem směs dvou největších lidí, co kdy žili.
Mahátmy Gándhího a Kylie Minogue.
Vážně?
Hej, jak to tam jde?
Obklopujou ho tři metry betonu.
Neslyší tě.
Jasně, jo. Promiň.
Přepínám a končím.
Dobře, zlato. Povím ti příběh.
Ale pro tebe to asi bude noční můra.
Protože ta věc tady je děsivá.
To, čemu vy říkáte zulcanoid, sem přiletělo na meteoritu,
když náš měsíc explodoval.
Naším úkolem je ho najít.
Nejenže regeneruje kůži,
ale uzdravuje naše těla…
a dodává nám energii.
V podstatě nás drží při životě.
Vidíš?
Jsem jako znovuzrozená.
Za pár dní si všechen zulcanoid odvezeme.
To pro tebe a tvý kámoše není dobrá zpráva.
Protože to znamená zkázu Babylonu!
Všechno spálíme.
Není to nic osobního, rozumíš?
Jen protokol.
Same! Nastartuj.
Naši noví šéfové jsou v trezoru a nejsou to lidi.
- Hej! Sem koně nesmí. - Nejsem kůň. Je to maska.
- Ne! Musíš jít domů. - Jdi pryč!
Zdrhej!
No tak!
Běž!
Dělej! Běž!
Jeď!
- Dobře! - Odvez nás pryč, sakra!
Snažím se!
Panebože!
Co? Co je zas?
To byla asi noha!
- Co? - Proletěla přes okno!
Nedáme si sváču?
Co se to kurva děje?
Odkud se vzali? Proč jim zářila kůže?
Ne! To nemůže být skutečný.
- Juniore! Hej! - To se mi jen zdá.
Co?
- Juniore, musíš se soustředit. - Soustředit.
Řekni mi, co se stalo, jo?
Co se stalo v tom trezoru?
Co se tam stalo? Měli tam kohosi v provazech.
Říkali, že potřebujou zulcanoid pro svoje těla. Hojí jim kůži nebo co…
- Kurva! - Co?
Co se děje?
Chtějí…
Chtějí zulcanoid ukrást a všechny spálit na popel.
To je jejich plán.
Spálit… Kdo? Kdo koho spálí?
- Kdo? - Ti mimozemšťani!
Ti všechny spálí. Mimozemšťani!
Bože, potřebuju něco k dýchání.
Nemáte igeliťák nebo něco?
Panebože.
Same, co budeme dělat?
Já nevím.
Nechte mě přemýšlet, jo?
Někomu zatím trhají končetiny!
Bože! Nemusíte to tak dramatizovat!
Dramatizovat? Jsou to mimozemšťani!
Do prdele, sežerou ti střeva a pak budou řvát ú!
Jaký ú, sakra?
To je jejich zvuk. Ten vždycky hraje, když se zjeví!
Kurva!
Jsi slaboch. Jako tvoje matka.
Vždycky chodí pozdě. Neustále lže.
Na to nemáš žaludek…
Horšího zaměstnance jsme vlastně neměli.
Měl jsi z toho srandu! Co jsi čekal?
Ukliď to, nebo čekej další varování.
Zbabělče.
- Musíme zastavit. - Co jsi říkal?
Musíme zastavit.
Teď fakt zastavovat nebudu.
Teď! Zastav! Myslím to vážně!
Dobře.
Táta měl pravdu.
Celej život jsem zbabělec.
A mám toho po krk.
Když pojedeme dál, nikdy se nezměním.
Jo, nikdy.
Musíme se vrátit.
Musíme zpátky.
Má pravdu.
Jsou tam naši lidi. Zdrogovali jsme je.
My za to můžeme.
Nemůžeme je tam nechat.
Ne.
To nemůžeme. Jsou to naši lidi.
Jedeme zpátky.
Jo, kurva, jedeme zpátky!
Jak se cítíte?
Potřebujeme zbraně.
Myslíš takovýhle?
Najednou to není tak směšný, co?
Nunčaky. Pěkný.
Máš k nim taky plakát Bruce Leeho?
Jo, to mám.
Nějakej problém?
Ne, vůbec ne.
Pokud se při boji nerozlomí,
všechno v pohodě.
Být tebou, bojím se spíš o tu stolní dekoraci.
Stolní dekoraci?
Kámo, abys věděl, ten meč vytvořil mistr šermíř v Ósace.
Je v podstatě nerozbitnej.
Hej.
Promiň.
Počkat.
Nenecháme je utéct ani za cenu života.
Proč na sebe pořád pliveš?
Co je to s tebou?
No tak! Tentokrát velkou chvíli máme!
Nejspíš tady umřeme!
Neumřeme, jasný?
Jak to víš?
Prostě to vím.
Pojďte. Sejmeme ty parchanty.
Poslední věc, je to nechutný. A na plivance se nehraje, nikdo to nedělá.
- Dělá. - Jo, osmiletý děcka.
- Počkejte. - Co je?
- Dveře do trezoru. - Co je s nimi?
- Jsou na zulcanoidu životně závislí, že? - Jo.
Tak proč nechali otevřeno?
- Je to past. - Do háje.
Jak je?
Sakra, zdají se mi fakt nadšení, že nás vidí.
To je příšerný znamení.
Je to tu.
- Beru kancl. - Já trezor.
- Zlom vaz. - Ty taky.
Počkat! Necháte mě tu s ním samotnýho?
Oni jsou tři, my jsme tři.
Ty máš meč. On ne.
Budeš v pohodě.
Kámo, máš na něj.
Určitě jo.
Tak jo. Mám na něj.
Tak jsme tu zbyli jen ty a já, Princey.
Tohle bude fakt zábava.
Jen my dva.
Protancujeme spolu celou noc.
Tanec a boj. Dvě věci, který mi nejdou. Do prdele!
Copak to máš?
Samurajský meč.
Jo, je z Ósaky, takže žádná atrapa.
Princey má meč!
Co s ním chceš dělat? Uříznout mi hlavu?
Možná jsem o tom uvažoval, ale…
Je v tom jeden problém.
Přinesl sis meč na přestřelku.
Předvedu ti, co mám já.
Do prdele!
Princey!
Do prdele zasraný!
Takže hrajeme na schovávanou?
Přísahal bych, že byl tady.
Nazdar, kámo.
Vy lidé tomu myslím říkáte teleportace.
Věděl jsem, že se vrátíš. Rád vzdoruješ.
- A to je velká chyba. - Jasně, víš co?
Podle mě je to velká chyba jen v případě,
že ti nenakopu prdel.
A to je tvůj první problém, Sammy.
Žádnou prdel nemám.
Nejmenuju se Sammy!
Portio, co tu děláš?
Hledala jsem tě.
Cože?
To je fuk. Poslyš, útočí na nás.
Vím, jak to vyzní, ale naši šéfové jsou mimozemšťani.
A snaží se všechny zabít!
Uklidni se. Všechno je v pořádku.
- Jak to myslíš? - Smrt je jen součástí změny.
- Není se čeho bát. - Cože?
Překvapení!
Bože.
Víš co?
Nechám se od tebe seknout.
Dej do toho všechno.
Uvidíme, jestli zasáhneš můj krk.
Na tebe se těžko kouká.
Nebo si můžeme dál povídat.
Myslím, že se vzájemně máme co naučit.
Tak jaká je vaše planeta?
Určitě je moc krásná.
Dávám ti šanci zaútočit!
Udělej to, dokud můžeš!
Tak jo, Princi, dokážeš to.
No tak! Nebuď srab.
Sammy!
Sammy! Věděl jsi, že lidi umějí lítat?
Jo!
Kdybyste chtěli,
můžete svištět vzduchem jako gazely.
Má to jen jeden drobný háček.
Přistání.
No teda!
To musí bolet.
Ubohé.
Kolik procent tvého těla tvoří tuk?
Doufám, že nejsi moc chlupatý.
Vy lidé jste takoví měkcí.
Jako malé medúzky.
Proto jste tak lahodní.
Jen si z tebe utahuju!
Nemám receptory bolesti, takže…
Chápeš?
Ale ty je máš.
Panebože!
Asi to byla dekorace.
Do prdele!
- Ale no tak. - Sakra.
Prober se.
Kam chceš jít?
Jestli sis nevšiml, já se dostanu kamkoli.
Do prdele!
Dobře. Dám ti nápovědu.
Kurva.
Čím inteligentnější forma života, tím míň tělesné hmoty.
Z 92 procent jsem plyn, kámo.
Hlavně vodík a roztomilá troška butanu.
Proto na mě můžeš házet, co chceš.
Nijak to nepomůže.
Víš co? Máš pravdu.
No aleluja! Konečně to sakra pochopil!
Ale něco bys měl vědět.
Jo? A copak, kamaráde?
Že jsem geolog.
Což ze mě dělá odborníka na plyny, kreténe.
Nějaké poslední přání, Princey?
Vlastně jo.
Jestli mě chceš zabít,
nehodlám umřít na kolenou.
Žádný problém.
Ale zavři oči.
Tohle bude bolet.
To je mi jedno.
Oči zavírat nebudu.
I když fakt moc chci.
No nejsi ty statečnej?
Jak myslíš.
Ty vole!
Ahoj, kámo!
Fajn načasování.
Fakt prvotřídní!
Jo, jsi v pořádku?
Jo, jsem…
Asi jo.
Mám v hajzlu kalhoty, ale…
Lepší kalhoty než ksicht, že?
Díky za info.
Jdeme. Musíme najít Juniora.
Možná už je v autě. Víš co?
- Skočím se podívat. - Princi, pojď.
Tak jo.
Bože.
Chceš vědět, jak mi říkají na mé planetě?
Znamená to něco jako „Požíračka“.
Chceš vědět proč?
Ano?
Do prdele!
- Nech ho, ty zrůdo! - Portio, ne! Uteč!
Díky.
Není zač.
- Jsi v pořádku? - Jo.
- Určitě? - A co ty?
- Co noha? - Dobrý. O mě se neboj.
Nic to není. Sotva to cítím.
Jak jsi to věděl?
Zjistil jsem, že jsou z plynu.
A zariskoval jsem.
Dobře ty.
Nazdar.
- Tak jsi ho dostal? Toho vazouna? - Jo, trochu jsem mu profackoval.
A pak jsem mu usekl hlavu. Prostě…
- Taky tě zachránil Sam? - Jednoznačně.
Jasně.
Máš v noze píchnutý pero?
Jo.
Panebože, to musí hned ven.
Co? Ne!
Hrozí otrava inkoustem.
- Je smrtící. - To neexistuje.
Kámo, fakt existuje.
Je mi líto.
- Jen mě nech… - Počkej!
Co když je v tepně?
Mohl bych vykrvácet.
Je tu jistý drobný riziko. Ale v nohách skoro žádný tepny nemáš.
To není pravda.
Věř mi! Mám zdravotnickej titul, jasný?
Studovals tři měsíce online. Víš kulový!
Dobře, teď jen slovíčkaříš.
- Myslím… Prostě… - Necháš toho?
- Prosím… - Buď statečnej!
A je to.
Můžeme odsud vypadnout? Jo?
Jo, no jasně.
Můžeš mi dát… Dobře.
Co ti udělala?
Já nevím. Chvíli jsem byla mimo.
Vzpomínám si na úklid kolem její kanceláře.
Hej! Tak jo. Portio! Počkejte!
Jen klid.
Není jí nic?
Jen musím popadnout dech.
Nadechuj se nosem, vydechuj pusou.
Ty jo, já si vždycky myslel, že se začíná výdechem.
- Cože? - Sakra.
To byla noc.
Ještě pořád to zpracovávám, chápete?
Mně to povídej.
Po tomhle budu potřebovat terapii.
Byli to skuteční mimozemšťani. Ne jenom naše fantazie.
Kámo.
- Nehýbej se. - Co?
Ne! Nehýbej se.
Co je?
Nejspíš o nic nejde.
Princi! Tak co se děje?
Do prdele.
To nic! To se spraví!
Bude ze mě záchranář. S tím si poradím.
To zvládnu.
- Dej mi tu nohu. - Ne.
- Dej mi ji! Pusť! - Ne! To nemůžu!
- Ne! On ji potřebuje. - Pusť ji!
Nohy jsou důležitý, jasný?
On nohy nepotřebuje, protože je mrtvej!
Je po něm! Chápeš?
Je mi to líto, ale už mu nijak nepomůžeš!
Ne!
To je fuk. Jen potřebuju lékárničku.
A kupu obvazů.
To zvládnu.
Obvazů?
Kámo, o čem to blábolíš?
Ty brečíš?
Ne, vůbec ne! Já…
Ty jo! Asi jsem alergickej na mimozemšťany.
Zase jsi měl pitomou vidinu?
Ne, žádnou pitomou vidinu jsem neměl. Sklapni.
- Zvládneš jít? - Jo.
Pomůžu ti.
Díky.
- Dobrý? - Jo.
Víte, co je na hovno?
Všechny jsme zachránili a nikdo o tom neví.
To nevadí. My o tom víme.
Prosím tě. Nedělej, že jsi nad věcí.
Jen chceš udělat dojem na svou holku.
Ne, o to nejde.
Nejsem… A není to moje holka.
Nebo jo?
Někdy jsi hroznej idiot.
Taky tě miluju.
Teda, mám tě rád.
Ty mě taky máš ráda, takže se máme rádi navzájem.
Miluju tě.
Asi už nejsem smolař!
Co to kurva bylo?
Melusi.
Určitě přidal do zulcanoidu barvu.
V autě se přehřál.
Co jsi to říkal o té smůle?
Same? Co to děláš?
Same?
Často jsou řešení našich problémů mnohem blíž, než si myslíme.
Někdy je máme přímo před nosem.
Panebože! Ono to funguje!
Skutečnou hodnotou zulcanoidu
je jeho účinek na poškozenou kůži.
A to všechno změnilo.
Kámo, pořád nemůžu uvěřit, že bydlíme tady.
Koukni na ten výhled!
Je to absurdní.
Rozhodně to je milionkrát lepší než v autě.
Víš, že jsi můj první spolubydlící?
Bude to pro nás nová etapa, kámo.
Nemedituješ náhodou po ránu… nahej?
Nic takovýho, ne?
Ne, ale jestli to chceš zkusit…
Ne!
Tak jsem to nemyslel.
- Promiň, moje chyba. - To je fuk, jako bych nic…
- Co jsi vůbec říkal? - Co?
Většinu činností dělám nahá. Nevadí vám to?
- Mně vůbec. Jo. - V lednici je pivo.
Díky.
- To nedělej. - Ona mrkla na mě.
- Nemrkla. - Kámo.
Jsem zdravotník. Lidský tělo se mnou nic nedělá.
- Kecy. - Složil jsem přísahu.
- Nevěřím ti. - Fakt. Jo.
Princi! To není vtipný. Počkej, tohle nedělej.
Nejenže AMI získala klíčovou vzpruhu…
ale taky nového šéfa.
Člověka, kterého uznává celá firma.
A ten každého po zásluze odměnil.
VÝKONNÝ ŘEDITEL
OMLOUVÁM SE ZA PÁR KRUŠNÝCH MĚSÍCŮ. SNAD TO TÍMHLE VYNAHRADÍM.
Prý jsi ukradl přes 50 milionů.
Je to pravda?
To je lež. Nic jsem neukradl.
Když to říkáš, šéfe.
Vítej v novém domově.
Ahoj. Chceš si pohladit mého psa?
Máš štěstí.
Tady Fingers vyrábí speciální pudink.
Můj tajný recept. Zrovna na jedné várce pracuju.
Panebože.
Nechce mi někdo říct, co je tohle děsivý místo zač?
Naše stará rafinerie. Tady jsme zpracovávali zulcanoid.
Fascinující. Prohlídka fabriky, ten nejlepší sobotní program.
Nejsme na prohlídce.
Jako novej šéf ochranky kontroluju naše budovy
a včera jsem našel něco neuvěřitelnýho.
A to fakt nepřeháním!
Proč jsi to prostě nenahrál na video a neposlal mi to?
Ne. Tohle musíte vidět na vlastní oči.
Jasný?
- Připraveni? - Na co?
Na zklamání?
- To teď asi zažívá Portia. - Sklapni! Pojďte.
Netvrďte mi, že to není ta nejhustější věc, co jste kdy viděli!
Panebože.
Takhle se sem dostali.
A to ani není to nejlepší.
Co tím myslíš?
Uvnitř teprve něco uvidíš!
Co tam je?
Do háje.
Překlad titulků: Růžena Svobodová