Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- מחסן זולקנויד -‬
‫היי, חבר'ה. מישהו עובד בכספת? ‬
‫חבר'ה? מישהו עובד בכספת הלילה?‬
‫חרא.‬
‫הלו?‬
‫היי, חברים. זה לא מצחיק! ‬
‫אם אתם מנסים להפחיד אותי, ‬ ‫אידיוטים שכמותכם, זה לא יקרה.‬
‫הלו? מי שם?‬
‫יום הולדת שמח, ג'ורג'.‬
‫אתה בא?‬
‫כן, גברתי.‬
‫תודה, חבר'ה. תודה, אלוהים.‬
‫היי, ג'ורג'י...‬
‫אז איך קוראים לך?‬
‫תקשיבי, אנחנו לא אמורים להיות כאן.‬
‫אנחנו יכולים לעשות את זה במשרד.‬
‫לא שאני מתלונן.‬
‫אבל קצת קר בחדר הזה, את יודעת,‬
‫וזה גם מקטין דברים אחרים.‬
‫- זולקנויד‬ ‫99.99995% -‬
‫- חודש קודם לכן -‬
‫טוב, צ'ן. תקשיב לי. בסדר?‬
‫כפי שציינתי קודם,‬
‫גם אם הייתי עובד במכירות, ‬ ‫לא הייתי יכול לעשות כלום.‬
‫אתה חייב להיות ברשימה.‬
‫בחייך, סאם, תעשה לי טובה.‬ ‫אני צריך רק כמה ליטרים.‬
‫אף אחד לא צריך לדעת.‬ ‫-הכמות היא לא הבעיה, אלא...‬
‫בשביל מה אתה רוצה את זה בכלל?‬ ‫-בשביל מה אני רוצה את זה?‬
‫אנחנו...‬
‫מפתחים ציוד רפואי ‬ ‫כדי לעזור לילדים חולי סרטן.‬
‫אתה אוהב ילדים, נכון?‬
‫כן, כמובן... כמובן שאני אוהב ילדים.‬
‫אבל זאת לא הנקודה.‬
‫תראה, סאם, ‬ ‫אני מוכן לשלם כסף ממש טוב, בסדר?‬
‫מהסוג שימשוך את כל הבחורות אליך. אתה מבין?‬
‫אני מבין,‬
‫אני מבין, אבל... אני מצטער. ‬ ‫אני לא יכול לעשות כלום בעניין.‬
‫בסדר? אני לא יכול לעזור לך. ביי-ביי.‬
‫אני צריך לסיים. אני צריך ל... סיים.‬
‫אז למה אני מקבל ‬ ‫טלפונים מגנגסטרים סיניים בשמונה בבוקר?‬
‫כי אנחנו המכרה היחיד בעולם‬ ‫שבו כורים את מחצב הזולקנויד.‬
‫וכרגע, זולקנויד הוא סחורה חמה ביותר.‬
‫בעיקרון, זאת מתכת נוזלית שדומה לכספית.‬
‫אבל היא אינה רעילה ולא תגרום לכם לרצות ‬ ‫לאכול את הפרצוף, ולכן היא כל כך יקרת ערך.‬
‫הבעיה היחידה היא שאנחנו לא עומדים בדרישה.‬ ‫וזה לא תמיד היה ככה. תאמינו לי.‬
‫אבל אחרי שנאבקנו במשך כל כך הרבה שנים,‬ ‫נראה שסוף-סוף אנחנו מצליחים.‬
‫סוף כל סוף, הדברים מסתדרים.‬
‫נדפקנו, גבר.‬
‫אני לא מאמין. זה הסוף.‬
‫מוקדם מדי בבוקר בשביל זה.‬
‫קח נשימה, ליאם. מה קורה?‬
‫כמובן. אני מניח שלא שמעת. היית במכרה.‬ ‫-שמעתי מה, ליאם?‬
‫בקי פורש.‬
‫זה בגלל הסיפור עם הריאות שלו.‬
‫מלוסי מחליף אותו.‬ ‫-אלוהים.‬
‫לא, סאם. אלוהים נטש אותנו.‬
‫והשטן זימן פגישה שאתה צריך להיות בה עכשיו.‬
‫מה?‬
‫כן! תזדרז!‬ ‫-בסדר.‬
‫מצטער. תסלחו לי.‬
‫תסלחו לי, בבקשה.‬
‫הייתי צריך לשבת מקדימה.‬
‫כן...‬
‫היי!‬
‫בבקשה, תעצור! רגע!‬
‫אם אתם חושבים שזה רק מזל רע, ‬ ‫אז אין לכם מושג.‬
‫האמת היא שאני מקולל. כל המשפחה שלי מקוללת.‬
‫זה התחיל כשהוריי נפגשו.‬
‫זה היה סיפור אהבה קלאסי.‬ ‫אבא גנב את ליבה של אימא.‬
‫ואחרי חצי שנה...‬
‫- סליחה -‬
‫הוא גנב את רכושה.‬
‫חרא!‬
‫הוא לא חזר לאחר מכן.‬
‫לילה אחד, כשהיה בעבודה, ‬ ‫הוא נקלע לבעיה קטנה.‬
‫הוא בטח היה מצליח לצאת מזה בשלום‬
‫אם רק היה לו טיפה יותר מזל.‬
‫מאחר שליקום יש חוש הומור, אני עובד כמאבטח.‬
‫נראה לי שהמצב היה יכול להיות גרוע יותר.‬
‫כמו שאר חיי, שבהם אני תפרן נצחי,‬
‫לא הייתה לי חברה כבר חמש שנים,‬
‫ואני נאלץ לגור ‬ ‫עם שני השותפים הכי מעצבנים בעולם.‬
‫בינגו.‬ ‫-טעים...‬
‫אסור לנו.‬
‫- לא לגעת! אני רציני! -‬
‫הוא לא אמר שאסור להסתכל.‬
‫הוא לא אמר את זה.‬
‫בדיוק.‬
‫- ג'וניור -‬
‫- ברוס לי -‬
‫- חייבים לך -‬
‫ברצינות?‬ ‫-ג'וניור!‬
‫מה אתה עושה?‬
‫מה זה?‬
‫בוקר טוב, בוס. מצטער. זה לא שלי.‬
‫השותפים שלי לדירה‬ ‫גנבו את ארוחת הצהריים שלי.‬
‫אני לא רוצה לשמוע.‬ ‫-כן.‬
‫משאבי אנוש מנהלים את הפגישה הבוקר,‬ ‫וכולנו תחת זכוכית מגדלת.‬
‫כן, אדוני.‬
‫תלבש ז'קט. ‬ ‫אתה נראה כאילו שישנת בחולצה הזאת.‬
‫סליחה. בקשר לזה, אדוני.‬
‫הייתה תקרית הבוקר.‬
‫הז'קט שלי סוג של...‬
‫התרחק ממני.‬
‫בסדר, תן לי להבין.‬
‫אתה מאבטח...‬ ‫-כן, אדוני.‬
‫...וגם הז'קט וגם הארוחה שלך נגנבו הבוקר?‬
‫בניסוח הזה, זה לא נשמע נהדר.‬
‫מספיק! תיקח את...‬
‫תיקח את עצמך בידיים!‬
‫כן, אדוני. מצטער.‬
‫אם אתה כל כך שונא את השותפים שלך, ‬ ‫למה שלא תעזוב?‬
‫טוב, הייתי עוזב אם יכולתי, ‬ ‫אבל... אני חתום על חוזה השכירות.‬
‫אז תעמיד אותם במקומם, ג'וניור.‬ ‫תראה להם עם מי יש להם עסק.‬
‫כן. בהחלט.‬
‫להראות להם עם מי יש להם עסק.‬
‫אני אעשה את זה הערב.‬
‫הם ירגישו רעם.‬
‫בסדר. יופי.‬
‫נתראה בפגישה.‬
‫כן, נכון. הפגישה. אני אהיה שם.‬
‫"ירגישו את הרעם."‬
‫אני המום שהיא לא עשתה איתך סקס על המקום.‬
‫טוב, תודה. תשתוק, בבקשה.‬
‫אחי, תזמין אותה לדייט ותפסיק להיות כוסית.‬
‫אני לא כוסית.‬ ‫-אתה כוסית.‬
‫אני לא! מוכן להפסיק?‬ ‫-כוסית.‬
‫בבקשה. רק הפעם.‬ ‫-שיהיה.‬
‫למה משאבי אנוש מגיעים לפגישה?‬
‫אני לא יודע. אולי אנחנו מקבלים העלאה?‬
‫באמת?‬
‫זה כאילו שבחיים לא נפגשנו.‬
‫חרא.‬
‫היי, שון. מה שלומך?‬
‫בסדר, תודה. אני פשוט עסוק בהשתנה.‬
‫כן. אני רואה את זה.‬
‫ראיתי קודם את קולין שאמרה, ‬ ‫"היי, איפה פרינס?"‬
‫ואני אמרתי,‬
‫"טוב, את מכירה אותו. בטח מאחר שוב."‬
‫ואני צדקתי.‬
‫כן.‬
‫רוצה שאגיד לה שהגעת?‬
‫אוכל לדאוג לזה.‬
‫לא. אני אטפל בזה.‬
‫וגם, אתה לא רוצה להכניס אותו פנימה?‬ ‫אף אחד לא רוצה לראות את זה.‬
‫אתה יודע, פעם תמיד הייתי מאחר, פרינס.‬
‫באמת? כן, ומה עשית?‬
‫פשוט הגעתי קודם. זה הסוד.‬
‫כן? זה סוד?‬ ‫-כן.‬
‫תודה על השיתוף.‬
‫שיהיה לך יום טוב בעבודה.‬
‫אז למה אני תמיד מאחר לעבודה?‬
‫טוב, זאת לא בדיוק תעלומה.‬
‫אני שונא את העבודה שלי.‬
‫אבל אין לי ברירה.‬
‫לפי כללי קרן הנאמנות שלי,‬
‫אני צריך לעבוד כרואה חשבון במשך חמש שנים,‬ ‫או שאחרת אני יכול לשכוח מהכסף.‬
‫תודה לאל שהתקופה הזאת עומדת להסתיים.‬
‫ואז אוכל להוכיח לאבא שלי שהוא טעה.‬
‫היי.‬
‫קולין? היי. בוקר טוב.‬
‫כמה זמן אתה כבר כאן?‬
‫אני לא יודע. ‬ ‫משהו כמו כמה דקות, פחות או יותר.‬
‫אני יכול לעזור לך במשהו?‬
‫מאוחר מדי. טיפלתי בזה בעצמי. כרגיל.‬
‫בסדר.‬
‫אתה עומד לסיים כאן?‬
‫אתה יודע שיש לנו פגישה, נכון?‬
‫כן. אני אהיה שם או שלא אהיה קיים.‬ ‫אני ממש מצטער.‬
‫יש בך משהו שפשוט מביא לי את הסעיף.‬
‫אני חושבת שאפנה למשאבי אנוש‬
‫כדי שנוכל לנהל עוד שיחה מלב אל לב.‬
‫כן? באמת?‬
‫את חושבת שאנחנו צריכים‬ ‫לנהל שיחה עם משאבי אנוש, מה?‬
‫איך זה בתור לב אל לב?‬
‫מה יש לך לומר עכשיו, קולין? ‬
‫מה?‬
‫את יודעת, אני מופתע שבכלל יש לך לב.‬
‫חתיכת...‬
‫מה אתה עושה, לעזאזל?‬
‫כלום. אני ממש מצטער.‬
‫אני סובל מעווית ביד ‬ ‫בגלל העבודה הקשה שאני עושה.‬
‫אמרתי שאני רוצה שתרשום הערות‬
‫בשביל המחלקה שלנו במהלך הפגישה.‬
‫אתה חושב שתצליח להתמודד עם זה?‬
‫כן, אני אסתדר. אין בעיה.‬
‫מה שתגידי, בוס.‬
‫יופי.‬
‫זה היית אתה?‬
‫מה?‬ ‫-אתה המשתין המשרדי?‬
‫לא.‬
‫כמובן שזה אתה.‬
‫הייתי צריכה לדעת את זה.‬
‫תנקה את זה, או שתקבל עוד אזהרה.‬
‫אבל אני לא עשיתי את זה.‬ ‫-אז מי זה היה?‬
‫חשבתי ככה.‬
‫תטפל בזה.‬
‫אתה מגעיל.‬
‫למה לא אמרת משהו? בחייך, גבר.‬
‫אתה יודע מה? זה מגיע לך.‬
‫חרא.‬
‫אבא שלי הקים את העסק הזה עם שום דבר.‬
‫היה לו רק איזה מגרש מאובק...‬
‫כמה מיליונים...‬
‫וחזון.‬
‫יפה מצידך שהצטרפת אלינו, סאם.‬
‫למרבה הצער, ‬ ‫אפילו לאנשים בעלי חזון יש נקודות עיוורות.‬
‫וזאת הסיבה שאנחנו כאן.‬
‫אנחנו כאן כדי לשנות את החשיבה האיטית שלכם.‬
‫אנחנו כאן כדי להניח משקפיים על עיניכם‬ ‫כדי שתוכלו לראות באופן ברור יותר.‬
‫זאת הסיבה שאנחנו כאן, כדי לפקוח את עיניכם.‬
‫גוגו.‬
‫מה יש לנו כאן?‬
‫תגידו לי מה אתם רואים. אל תפחדו.‬
‫זוהי סביבה חופשית ומוגנת.‬
‫לא.‬
‫דברו!‬
‫אל תעשה את זה.‬
‫כן, אתה! קדימה.‬
‫בוקר טוב לכולם.‬
‫בוקר טוב.‬
‫מה שאני רואה זה... אתם יודעים...‬
‫זה נראה כמו...‬
‫משרד, אדוני.‬
‫תסלח לי?‬
‫טוב, כלומר, מאיפה שאני עומד זה די...‬
‫דומה למשרד... של מישהו.‬
‫תסתובב.‬
‫אדוני? מה?‬
‫אני לא רוצה להביט בפניך המכוערים. תסתובב.‬
‫אל תשב אפילו. פשוט תסתובב.‬ ‫-בסדר.‬
‫מה שיש לנו כאן זה סרטן שהתפשט בעסק הזה.‬
‫מהיום והלאה,‬
‫אתם, המנהלים, תשלמו שכר דירה.‬
‫אתם אוהבים דברים יפים, מה?‬
‫ובכן, עליכם לשלם עבורם.‬ ‫אין יותר ארוחות צהריים חינם!‬
‫ארוחות צהריים חינם לכולם!‬
‫יש!‬
‫טוב, זה נשמע נהדר.‬
‫יש כאן מלכוד. תסמוך עליי.‬
‫אבל זה תלוי אם הייתה לכם‬ ‫פגישה עם לקוח בתחילת השבוע ו…‬
‫טוב, אם יהיו שאריות.‬
‫מן הסתם.‬
‫בואו ניראה חיים. תיראו חיים. קדימה.‬
‫אני ממש מצטער.‬
‫אפשר לקבל קצת עזרה?‬
‫בטח.‬
‫תודה. זה קצת כבד.‬
‫טוב, כשהזמנים קשים, מה אנחנו עושים?‬
‫מהדקים את החגורות!‬
‫ולכן, משבוע זה,‬ ‫אתם תחזירו את המחשבים הניידים שלכם‬
‫בתמורה למחשבי הרטרו החמודים האלה!‬
‫היי? די מגניב.‬
‫לא יכול להיות שאת רצינית.‬
‫זאת בדיחה, נכון?‬
‫אם חברה שמנסה לשרוד בכלכלה הזאת‬ ‫היא בדיחה בשבילך, פרינס,‬
‫אז כן, זאת בדיחה גדולה מאוד.‬
‫למה שלא תכתוב את זה?‬
‫ובכן, מי מכם יכול לומר לי,‬
‫כמה דקות יש בשעה אחת?‬
‫מה? חדר מלא במנהלים, ‬
‫המנהיגים של העסק הזה,‬ ‫ואף אחד לא יכול לענות על שאלה כל כך פשוטה?‬
‫קדימה.‬
‫טוב, זאת אומרת, זאת שעה אחת, אז…‬
‫שישים דקות.‬
‫תנמיך את הכיסא שלך.‬
‫סליחה?‬
‫תנמיך את הכיסא.‬ ‫לא מגיע לך לשבת על כיסא גבוה.‬
‫תנמיך את הכיסא. עכשיו.‬
‫לאף אחד בחדר הזה אין חזון. לאף אחד.‬
‫אני היחיד בחדר הזה שיש לו חזון.‬
‫גוגו.‬
‫- זמן AMI -‬
‫החל מהיום,‬
‫איישם רעיון בעל חזון שנקרא "זמן AMI".‬
‫זמן AMI הוא שעה ממשלתית אחת‬
‫בתוספת 30 דקות בונוס.‬
‫זה מה שאמרתי לך על… ‬
‫בואו נשמור על השקט, כולם. שקט, בבקשה.‬
‫אני רוצה להציג לכם את בראיין.‬
‫בוא הנה, בראיין. קדימה.‬
‫זה הז'קט שלי.‬
‫מה?‬
‫הוא לובש את הז'קט שלי.‬ ‫-כן?‬
‫מצאנו את בראיין לצד הכביש הבוקר.‬
‫אנחנו...‬
‫האמת היא שחשבנו שהוא מת.‬
‫אבל האמת היא,‬
‫שהוא בכל זאת מסוגל לעשות ‬ ‫את רוב העבודות שלכם.‬
‫מחלקת הכספים היא לא ממש‬ ‫המחלקה הפופולרית ביותר.‬
‫מתברר ש-86 אחוז מעמיתיכם לעבודה‬
‫לא זוכרים אפילו אחד מהשמות שלכם.‬
‫וזאת הסיבה שחשבנו על הפתרון הזה.‬
‫תודה, קולין.‬
‫תגי שם. תראו אותם.‬
‫הם די ברורים.‬
‫אבל אולי גם המיקום של תגי השם שלכם חשוב.‬
‫אפשר לשים אותם ממש במרכז.‬
‫או בצד הזה. או אולי בצד הזה.‬
‫וגם, תשתדלו לתת לעצמכם כינוי משעשע.‬
‫כדי שאנשים יחשבו שאתם נגישים.‬
‫כן?‬
‫אנשים אוהבים לקרוא לי "אהבל".‬
‫אני לא ממש בטוח למה.‬
‫אני יודעת למה.‬
‫אז תבחר שם אחר לתג.‬
‫- קרול -‬
‫בסדר?‬
‫אני יכול להשתמש בשם שלך, בבקשה?‬
‫לא. אנחנו רוצים שהעמיתים שלך יכירו אותך.‬
‫שהם יחשבו שאתה כיפי.‬
‫מה שמך?‬
‫שון...‬
‫קרול.‬
‫אלוהים, שמישהו יהרוג אותי עכשיו.‬
‫אתם יודעים כמה ארוכה ‬ ‫רשימת ההמתנה שלנו כרגע?‬
‫חמישה חודשים.‬
‫חמישה חודשים!‬
‫אנחנו מאבדים מכירות‬ ‫כי אנחנו לא יכולים לעמוד בביקוש.‬
‫למרבה המזל, יש לי פתרון.‬
‫מעתה והלאה, בכל יחידה שנמכור‬
‫יהיו 50 אחוז זולקנויד ו-50 אחוז חומר מדלל.‬
‫רואים? גאוני.‬
‫בסדר, אני מצטער.‬
‫זה צבע?‬
‫אמרתי שזה "חומר דילול".‬
‫טוב, אתה לא יכול לעשות את זה.‬
‫ולמה לא?‬
‫הצבע יזהם את הזולקנויד‬ ‫ויהפוך אותו לבלתי יציב.‬
‫ואיך אתה יודע את זה?‬
‫כימיה בסיסית.‬
‫כימיה בסיסית?‬
‫אולי זה לא היה הכרחי,‬ ‫אם הייתם מוצאים שטח נוסף.‬
‫אנחנו כורים את המרבץ היחיד ‬ ‫של זולקנויד שמוכר לאדם.‬
‫זה לא ממש משהו שקל למצוא.‬
‫אתה יודע מה קל למצוא, סאם?‬
‫מה?‬
‫גאולוגים.‬
‫ולכן החברה החליטה‬
‫שלא תקבלו יותר את הבונוס השנתי שלכם.‬
‫מה?‬
‫לא. רק רגע. תנו לי לסיים.‬
‫החדשות הן לא רק רעות.‬
‫במקום... כסף,‬
‫ובואו נהיה כנים, ‬ ‫רובכם הייתם מבזבזים אותו על משקאות ממילא,‬
‫החברה החליטה לתת לכם‬
‫את הבגדים המדהימים האלה עם הלוגו של החברה.‬
‫תראו את זה!‬
‫- AMI - צוות 2000 ‬ ‫לקראת המילניום החדש -‬
‫הסקר גם מראה שעמיתיכם לא אוהבים‬ ‫את האופן שבו אתם מתייחסים אליהם.‬
‫הם אומרים שאתם, ‬ ‫תחילת ציטוט, "תת אנושיים", סוףר ציטוט.‬
‫ברור למה. אתם עסוקים‬ ‫כל היום עם גיליונות אלקטרוניים.‬
‫אולי גם כל הלילה.‬
‫מי יכול לומר לי, מה הדבר הכי חשוב בעסקים?‬
‫כן.‬
‫עפרונות חדים.‬
‫אתה משתמש בעפרונות חדים ביומיום?‬
‫לא.‬
‫אז למה לדעתך הם הכי חשובים?‬
‫כי הרוסים משתמשים בהם בחלל.‬
‫אתה בחלל כרגע?‬
‫כן. בחלל העבודה.‬
‫מישהו אחר?‬
‫מישהו אחר, בבקשה?‬
‫כן.‬
‫מה לגבי עטים?‬ ‫-לעזאזל!‬
‫לקוחות!‬
‫הלקוח הוא נשמת אפה של כל חברה. בסדר?‬
‫אתם לא יודעים זאת‬ ‫כי אף פעם אינכם רואים את הלקוח.‬
‫אנחנו נשנה זאת היום.‬
‫לכולכם יהיה לקוח אישי‬ ‫שאתם תיקחו אתכם לכל מקום.‬
‫אתם תיקחו את הלקוח שלכם למטבח.‬
‫אתם תיקחו אותו לשירותים.‬ ‫אתם תיקחו את הלקוח שלכם אתכם. זה ברור?‬
‫אני מצטער, קרול.‬
‫אני לא לוקח צעצוע מין לשירותים.‬
‫זה לא צעצוע מין! זה לקוח.‬
‫אתה תיקח את הלקוח איתך לשירותים. בכל פעם!‬
‫אתה מבין?‬ ‫-כן. אני מבין.‬
‫וואו!‬
‫ולמרבה הצער, אין לנו משאבות.‬
‫אז תצטרכו לנפח את הלקוח שלכם בעצמכם.‬
‫אבל שימו לב איפה אתם מנפחים.‬ ‫זה יכול להיות מבלבל.‬
‫- לקוח -‬
‫יודעים מה אני לא מבין?‬ ‫למה הוא העביר את הניהול למלוסי.‬
‫בחייך, אחי. זה הבן שלו. ‬ ‫מה היית מצפה שהוא יעשה?‬
‫הוא יכל לתת זאת לסאם. ‬ ‫אפילו אני הייתי מוצלח יותר.‬
‫אתה רואה חשבון זוטר שמסתובב עם בובת מין.‬
‫לא נראה לי שיש לך מה שנדרש לתפקיד.‬ ‫-ולך יש? אתה חושש להציע לפורשיה לצאת איתך.‬
‫אני חושב שאני יודע מה הוא עושה.‬ ‫-מי?‬
‫מלוסי. הוא מקצץ עלויות.‬
‫הוא מנסה ליצור רושם‬ ‫ש-AMI רווחית יותר מכפי שהיא באמת.‬
‫אבל למה?‬ ‫-כדי להקפיץ את המחיר. נכון?‬
‫אתה חושב שהוא רוצה למכור את החברה?‬
‫יש רק דרך אחת לברר.‬
‫אני אשאל אותו.‬
‫תשאל אותו?‬ ‫-כן.‬
‫אתה יודע שהוא שונא אותך, נכון?‬ ‫כאילו, ברמות תנ"כיות.‬
‫זה לא משנה.‬
‫אני רק צריך לחשוב ‬ ‫על אילו כפתורים עליי ללחוץ.‬
‫טוב, רק אל תלחץ על הכפתור שכתוב עליו,‬ ‫"תחבוט לסאם בראש".‬
‫כי אתה תפסיד בקרב הזה. בגדול.‬
‫זה יהיה כמו קרנף שדורך על צפרדע.‬
‫רק שהצפרדע כבר חולת סוכרת והכול.‬
‫היא בכיסא גלגלים, ואפילו לא יכולה לדל...‬
‫אני מבין.‬
‫שלום, סאם.‬ ‫-היי, גוגו.‬
‫מה שלומך?‬
‫היי, אני בסדר. תודה. יש לך...‬
‫אה, תודה!‬
‫זאת... אבקה רפואית לאלרגיות שלי.‬
‫כן, לא לזה התכוונתי. לא חשוב.‬
‫הוא פנוי?‬
‫הוא עומד לצאת החוצה.‬
‫לצאת החוצה?‬
‫טוב, אני רק אתפוס את זה.‬ ‫אתפוס אותו! תסלחי לי.‬
‫בסדר…‬
‫בחיי.‬
‫היי!‬
‫אני צריך לדבר איתך.‬
‫לא ידעתי שאתה זה שמנהל את העניינים עכשיו.‬ ‫אז איך אוכל לעזור לך, בוס?‬
‫תראה, כמה זמן אתה כבר כאן? חודשיים?‬
‫אני כאן מהיום הראשון.‬
‫אני רק רוצה לדעת אם אתה מוכר את החברה.‬
‫מי סיפר לך?‬
‫אתה, בעצם.‬
‫זאת אומרת, אתה מקצץ לאורך ולרוחב.‬
‫זה די ברור.‬
‫תראו אותו. הכורה הקטן!‬
‫עכשיו נראה לך שאתה מבין בעסקים.‬
‫אם תמכור לחברת כרייה אחרת,‬ ‫האנשים שלנו יאבדו את המשרות שלהם.‬
‫הם עזרו לבנות את המקום הזה. אתה לא יכול...‬ ‫-היי!‬
‫אני זה שמנהל את המקום הזה.‬
‫אני! אני אעשה כאן מה שמתחשק לי.‬
‫אם היה לך קצת יותר כבוד לאבא שלך,‬ ‫ולמה שהוא עשה כאן, אתה...‬
‫אבא שלי?‬
‫מי אתה שתדבר איתי על אבא שלי?‬
‫תסתלק!‬
‫שטויות.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫עד כמה זה גרוע?‬
‫שבע. אולי שמונה. לא שהיא תודה בזה.‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן, אני בסדר.‬
‫איפה היא?‬ ‫-בחדר שלה.‬
‫טוב.‬ ‫-אני אחמם לך את האוכל.‬
‫תודה.‬
‫שלום, נסיכה.‬
‫אבא, אני בת 15. תפסיק לקרוא לי ככה.‬
‫אני יודע. מצטער.‬
‫אני מצטער. מה שלומך? יש לך כאבים?‬
‫כבר אמרתי לאימא שאני בקושי מרגישה משהו.‬ ‫-בסדר.‬
‫טוב, אכפת לך אם אעיף מבט?‬
‫זה... זה לא כל כך נורא. נכון?‬
‫אתה רואה?‬ ‫-כן.‬
‫לפי מה שאימא אמרה לי בטלפון,‬
‫הייתי יכול להישבע ‬ ‫שזה ברמה של שבע או שמונה.‬
‫זה רחוק משמונה. זה יותר כמו ארבע.‬
‫טוב.‬
‫טוב, אם הייתי יודע, ‬ ‫הייתי עובר בבר ומוריד כמה שוטים.‬
‫אתה? שוטים?‬
‫יש הרבה דברים עליי שאת לא יודעת. בסדר?‬
‫אני מסוגל לעשות דברים.‬
‫באמת?‬ ‫-ילדה...‬
‫את רוצה שאקרא לאימא בשביל...‬
‫ברצינות? אני לא צריכה עזרה למרוח קרם.‬ ‫אני כבר לא ילדה קטנה.‬
‫אבא?‬
‫כן, בסדר. אני נכנס לך לווריד.‬
‫טוב... אז אני לא אפריע לך.‬
‫היי, אבא?‬ ‫-כן?‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫גם אני אותך, נסיכה.‬
‫איך היה בעבודה?‬
‫זה התחיל רע. והמשיך להתדרדר משם.‬
‫אתה יודע, די כרגיל.‬
‫אני מניח שזאת אשמתי?‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫כל חייך פינקו אותך. עכשיו אינך יכול‬ ‫להתמודד עם הצורך לעבוד למחייתך.‬
‫עבודה היא לא הבעיה שלי.‬
‫אלא להיות רואה חשבון.‬ ‫אתה יודע, אני לא מבין.‬
‫למה זה רע להיות פרמדיק?‬
‫אין לך את האומץ‬ ‫להתמודד עם משימות של חיים ומוות.‬
‫אתה פחדן.‬
‫תמיד היית.‬
‫הייתי ילד לחוץ.‬
‫כן, אני מסכים בקשר לזה.‬ ‫אבל... אני כבר לא ילד.‬
‫אתה כן.‬
‫אתה חלש. בדיוק כמו אימא שלך.‬
‫אתה יודע מה?‬
‫זה מספיק, אבא.‬
‫פחדן היה עושה את זה?‬
‫יש משהו שאתה רוצה להגיד לי, ילד?‬
‫לא.‬
‫אין טעם.‬
‫לילה טוב.‬
‫אכפת לכם להוריד את זה?‬
‫תראו. אני לא מבקש הרבה בבית.‬
‫רק, בבקשה, אל תיגעו בדברים שלי.‬
‫טוב, רק שתדע. אנחנו לא גאים במה שקרה.‬
‫זה לא יקרה שוב.‬
‫אם זה משפר את הרגשתך, לא נהנינו מהאוכל.‬
‫לא, ממש לא.‬
‫הוא היה נורא.‬ ‫-כמו אוכל לכלבים. אם אתה שונא את הכלב שלך.‬
‫אתה לגמרי צריך לקחת שיעורים בבישול.‬ ‫-זה רעיון טוב.‬
‫טוב. סליחה שהבישול שלי ‬ ‫לא עומד בסטנדרטים שלכם.‬
‫אבל עליכם לבשל את האוכל שלכם.‬
‫הלוואי שזה היה כל כך קל.‬ ‫-למה אתה מתכוון?‬
‫אנחנו עסוקים בטירוף במהלך היום.‬
‫שניכם מובטלים.‬
‫זה לא נכון.‬
‫ולא הוגן.‬ ‫-ואתה יודע את זה.‬
‫אני רוצה שתדע שאנחנו עושים פה הרבה.‬
‫כמו למשל?‬
‫טוב, בתור התחלה, מדיטציה.‬
‫בכל בוקר אנחנו מוודאים‬ ‫שיש אנרגיה נקייה בכל החדרים.‬
‫בכל החדרים.‬
‫קחו את הנשימה הבאה,‬
‫ושלחו אותה לגב התחתון ולבטן.‬
‫שחררו את כל המתח ‬ ‫שאתם אולי מחזיקים באזורים האלה.‬
‫אתם אומרים לי ששניכם הייתם עירומים‬
‫בחדר שלי?‬
‫זו לא הנקודה, אלא שאנחנו עושים‬ ‫יותר ממה שנדרש מאיתנו כאן.‬
‫הרבה יותר.‬
‫בסדר.‬
‫תציינו עוד דבר אחד.‬
‫דבר אחד אמיתי.‬
‫עשה זאת בעצמך.‬
‫-כשמשהו מתקלקל כאן, מי, לדעתך, מתקן אותו?‬
‫לא אתה, זה בטוח. אתה תמיד איננו.‬
‫אתה פשוט בא והולך כרצונך.‬
‫זה כי יש לי עבודה!‬ ‫-בוא נשמור על טון הדיבור. תרגיע אותו.‬
‫כן. תירגע.‬
‫אתם יודעים מה?‬
‫אף פעם לא ראיתי אתכם ‬ ‫מתקנים אפילו דבר אחד כאן.‬
‫מי, לדעתך, תיקן את הצינור ‬ ‫שהתפוצץ בשירותים ממש הבוקר?‬
‫יש צינור מפוצץ בשירותים?‬
‫כן.‬
‫איך זה קרה?‬
‫אין לי מושג.‬
‫מייגן!‬
‫אולי אני מגזים.‬
‫אולי עם הקונה הנכון, ‬ ‫המצב לא יהיה כל כך נורא.‬
‫נוכל להגדיל את הייצור, ‬ ‫לשפר את המחקר והפיתוח,‬
‫להגיע לשווקים חדשים.‬
‫מה אם חשבתי על זה לא נכון?‬
‫זה יכול להיות בדיוק מה שהחברה צריכה.‬
‫טוב, אתה יודע מה?‬
‫מספיק.‬
‫תעצום את העיניים.‬
‫תישן קצת.‬
‫- שבועיים לאחר מכן -‬
‫- פגישה דחופה לכל הצוות!!‬ ‫הכרזה חשובה!! פרטים בהמשך! -‬
‫חרא.‬
‫מה זה?‬
‫מה?‬
‫מה זה?‬
‫שום דבר. רק פגישה. תחזרי לישון עכשיו.‬
‫אז הם מצאו קונה?‬
‫זה חייב להיות זה. זה די ברור.‬
‫מה שאומר שחלקנו עומדים לאבד את עבודתנו.‬
‫זה לא בטוח. בואו לא ניבהל, בסדר?‬ ‫-נשארו לי רק כמה שבועות עד חמש שנים.‬
‫אם יפטרו אותי עכשיו, אני אבוד.‬
‫אם יפטרו אותי עכשיו,‬
‫אהיה פחות או יותר חסר בית.‬
‫זה אני.‬
‫תראו, בואו פשוט נירגע,‬ ‫ונשמור על ראש פתוח. בסדר?‬
‫אי אפשר לדעת. אולי זה דבר טוב.‬
‫לאחרונה, החברה שלנו גססה.‬
‫- הסוף קרוב -‬
‫אפלה כבדה נפלה עלינו.‬
‫אבל אז נבחר מנהיג חדש.‬
‫ושחרו של יום חדש ובהיר הפציע על AMI.‬
‫אדם שלא מפחד לחשוב מחוץ לקופסה, ‬
‫לבטל דברים בזבזניים, ‬
‫להפוך את AMI לחזקה יותר, ‬ ‫לבטוחה יותר, ליעילה יותר.‬
‫אדם שאפילו שינה את הזמן!‬
‫ולמה הוא עשה את כל הדברים האלה?‬
‫כי אכפת לו מהעתיד.‬
‫והעתיד הזה מתחיל היום!‬
‫כן.‬
‫כשמוניתי למנהיג שלכם,‬
‫יכולתי לראות הרבה ספקות בעיניכם.‬
‫חשבתם, "השור הצעיר הזה ‬ ‫באמת יכול לדאוג לעתיד שלנו?"‬
‫ובכן, יש לי תשובה בשבילכם היום.‬
‫כל הדרך ממעבר לים!‬
‫המנהיגים החדשים שלכם ב-AMI!‬
‫כן!‬
‫- שחר חדש -‬
‫בואו!‬
‫בואו לדבר עם הצוות שלכם. דברו איתם.‬
‫ובכן, שלום, AMI.‬
‫כן, שלום.‬
‫אני לא יכול לומר לכם עד כמה אנחנו נרגשים‬
‫לראות סוף-סוף את כולכם בשר ודם.‬
‫כן! הבשר הבשרני!‬
‫עכשיו, לפני שנמשיך הלאה,‬
‫אני רוצה להבהיר דבר אחד.‬
‫והוא שאנחנו לא מתכננים ‬ ‫לבצע שינויים מרחיקי לכת.‬
‫בלי קיצוצים במשרות או הורדות בדרגה.‬ ‫בלי צמצומים משום סוג.‬
‫אתם יכולים להיות רגועים.‬ ‫בואו נשמע אתכם עונים "הללויה!"‬
‫כן!‬ ‫-כן!‬
‫אנחנו נדאג בקשר לכל החרא הזה בחודש הבא!‬
‫זהו זה. אני חסר בית.‬
‫ועכשיו, כידוע לכם,‬
‫מלוסי עומד לפרוש מתפקידו, ‬ ‫ואני עומד להיכנס לתפקיד.‬
‫באדריק כאן יהיה הסגן שלי.‬
‫ואניה היפהפייה תהיה ‬ ‫מנהלת השינוי החדשה שלנו.‬
‫אף על פי, שכמו שאמרתי כרגע, ‬ ‫אין לכם בכלל מה לדאוג.‬
‫בינתיים.‬
‫עכשיו, בדרך כלל זה הרגע,‬ ‫אני מניח, שהמנהיג החדש שלכם,‬
‫הצ'יף החדש שלכם,‬ ‫משעמם אתכם למוות עם גלקסיית ההישגים שלו.‬
‫אבל במקום זאת, ‬ ‫אני אפנה את הבמה לעמיתיי המקסימים‬
‫כדי שיוכלו לדבר אתכם, אנשים יפים.‬
‫אני חושב שבאדריק, אתה ראשון.‬
‫אזהרת ספוילר:‬
‫הוא קצת מלחיץ.‬
‫יש שלושה דברים שאתם צריכים לדעת עליי.‬
‫אחת, אני לא אוכל חרא מאף אחד!‬
‫ושתיים, אם תתעסקו איתי,‬
‫אני ארסק אתכם!‬
‫ושלוש, לא משנה מה...‬
‫אני תמיד יוצא מנצח.‬
‫וגם אם תשאירו אותי‬ ‫נטוש על ג'מייקה בלי אוכל… ‬
‫הכול יהיה בסדר.‬
‫כי באדריק יאכל את בשרו שלו.‬
‫אני מצטער.‬ ‫הוא אמר עכשיו שהוא יאכל את עצמו?‬
‫תודה, באדי!‬
‫כן, באדריק, גבירותיי ורבותיי.‬
‫אבל יש לו לב זהב.‬
‫כן, הוא מסוגל להדליק את החדר האפל ביותר.‬
‫לא, באמת. כן. בסדר, תודה, באדי.‬
‫הבאה בתור, אניה המקסימה.‬
‫ובכן. מה זה שינוי?‬
‫תוריד את היד.‬
‫האם שינוי כשאנחנו ללדת‬
‫רחם קטן, לטאה רירית‬
‫שהופכים לתינוק?‬
‫מי יודע?‬
‫כי שינוי הוא מאוד מסתורי. מה?‬
‫תודה.‬
‫אניה, תודה רבה לך.‬
‫את באמת העלית נקודה חשובה.‬
‫שינוי, חבר'ה, הוא כל כך... מסתורי.‬
‫בסדר, זהו זה. בואו נחזור כולנו לעבודה.‬ ‫אנחנו צריכים יותר מהזולקנויד הזה.‬
‫זאת פקודה, לעזאזל!‬
‫אני רק צוחק, טיפשים שכמוכם!‬
‫כן. עבדתי עליכם.‬
‫כן. אבל ברצינות, בואו נזוז. קדימה.‬
‫כן! קדימה!‬
‫כן.‬ ‫-ביי-ביי.‬
‫יש ג'לי בקפיטריה. קדימה.‬
‫מה זה היה, לעזאזל?‬
‫אתה עדיין חושב שזה רעיון טוב?‬
‫לא משנה כמה חשבנו שזה יהיה רע,‬
‫טעינו.‬
‫טעינו בגדול.‬
‫- שבוע לאחר מכן -‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫- הביטוח הרפואי לעובדי AMI בוטל.‬ ‫פרטים בהמשך -‬
‫עקב כמה קשיים תקציביים,‬
‫לא נמשיך לספק לכם נשקים.‬
‫במקום זאת, נצייד אתכם במשהו יקר ערך בהרבה.‬
‫היכולת להילחם בפולשים‬
‫רק באמצעות האינסטינקטים שלכם,‬
‫האימונים שלכם,‬
‫ובעזרת ציוד משרדי בסיסי.‬
‫אז האורח המיוחד שלנו היום‬ ‫הוא סנסיי כוח סערה.‬
‫ממציא אומנות הלחימה ‬ ‫המשולבת ביותר בעולם: קמק"ג'.‬
‫או ליתר דיוק "קרב מגע קרטה ג'ו-ג'יטסו".‬
‫סנסיי.‬
‫הסוד ב"קרב מגע קרטה ג'ו-ג'יטסו" ‬ ‫הוא הזרימה.‬
‫איך להשתמש בכלים שמסביבכם כדי לתעל אנרגיה.‬
‫ולתקוף!‬
‫עכשיו... האם זה מהדק סיכות או...‬
‫מלתעות מוות?‬
‫אני די בטוח שזה רק מהדק סיכות.‬ ‫-כן, זה מהדק סיכות. בחיי, הבחור הזה.‬
‫אנחנו לא צריכים קרב מגע ג'ו-ג'יטסו קרטה.‬
‫רק להיות ערניים. וממוקדים.‬
‫תשתוק!‬
‫- תיק אישי -‬
‫קריאה היא לא ממש הקטע שלי.‬
‫פשוט תאמרי לי ישירות.‬
‫טוב, הוא תמיד מאחר.‬
‫הוא משקר כל הזמן. הוא חוצפן נוראי.‬
‫בעיקרון, הוא חבר הצוות הכי גרוע שהיה לנו.‬
‫אז אם הוא כל כך גרוע, למה הוא עדיין כאן?‬
‫למה אתם לא נפטרים ממנו?‬
‫הלוואי שיכולנו. תאמין לי.‬
‫אבל אבא שלו הוא לקוח חשוב שלנו.‬ ‫ואני לא רוצה לעשות גלים.‬
‫אז מה את רוצה לעשות?‬
‫זאת אומרת... אני יכול לכסח לו את הצורה.‬
‫לשבור כמה עצמות.‬
‫לחתוך קצת עור.‬
‫אתה יכול לעשות את זה?‬
‫כן, בנאדם.‬
‫זה מפתה מאוד, אבל...‬
‫אבל בעצם היה לי רעיון טיפה שונה.‬
‫בסדר. בואי נשמע.‬
‫טוב, חשבתי שנוכל... להעביר אותו.‬
‫ניתן לו עבודה מהסוג שתשבור את רוחו‬
‫ושתרסק אותו לגמרי. אתה מבין?‬
‫שתהפוך את ימיו ‬ ‫לעינוי פסיכולוגי איטי וכואב.‬
‫כן! כן, בנאדם.‬
‫תעשי מה שאת רוצה. לא אכפת לי.‬
‫וואו! אבל לי אכפת!‬
‫לי אכפת!‬
‫חוץ מזה, התבדחת בעניין החיתוך, נכון?‬
‫ורק כדי להבהיר...‬
‫למה התכוונת כשהזכרת עינויים?‬
‫איפה הוא?‬ ‫-אני מצטערת, מה?‬
‫גרגורי. איפה גרגורי?‬
‫ממש כאן.‬ ‫-ממש שם.‬
‫שלום, חבר.‬
‫אתה לא יכול לבטל את הביטוח הרפואי.‬ ‫אנשים תלויים בו. אני תלוי בו!‬
‫וואו. אל תיסחף, חבר. שים מחסום לפיך.‬
‫טוב, אז, אתה...‬
‫רק רגע, אל תגיד לי.‬
‫סאם.‬
‫סאם! סאמי! כן, סאמי. בסדר.‬
‫ובכן, בוא נתחיל מחדש,‬
‫אבל אולי הפעם, בלי מבט המוות. בסדר?‬
‫אז, מה הדחיפות הגדולה?‬
‫הבת שלי זקוקה לתרופה יקרה מאוד‬
‫שאני לא יכול לשלם עליה בלי הביטוח הרפואי.‬
‫הבנתי אותך. בסדר. כן.‬
‫בסדר. אבל, לצערי, אין לנו ממש ברירה.‬
‫זה היה חלק מההסכם שלנו‬ ‫עם המנהיג הקודם שלכם. אז...‬
‫אז... תשנה את העסקה.‬
‫טוב, חכה רגע. חכה רק רגע.‬
‫רק עכשיו קראתי על טיפולים טבעיים.‬
‫כן? והאם ידעת שזה מדהים‬
‫מה שאפשר להכין‬ ‫רק באמצעות בישול של כמה צמחים ביחד?‬
‫ידעת את זה? זה מטורף.‬
‫ואתה רוצה לדעת עוד משהו?‬
‫אתה בוודאי יכול למצוא‬ ‫כל מה שאתה צריך ביער.‬
‫כן!‬
‫הייתי אומר שזה פתרון!‬
‫לא!‬
‫מדובר בתרופות מתוחכמות! בסדר?‬
‫אי אפשר לרקוח אותן עם צמחים מזוינים!‬
‫להרתיח.‬
‫אתה צריך להרתיח אותם.‬
‫עכשיו, לפני שאוכל ללמד אתכם משהו,‬
‫אני צריך לדעת בדיוק עם מה יש לי עסק.‬
‫יש מתנדבים?‬
‫תודה. תודה, אדוני.‬
‫מה שמך?‬ ‫-סליחה, לא. אני לא התנדבתי.‬
‫הוא סתם היה זבל.‬ ‫-שמו ג'וניור.‬
‫והוא יתנדב. נכון?‬
‫כן. נהדר.‬
‫קדימה. אל תתבייש. בבקשה, בוא קדימה.‬
‫פרינס, פרינס, פרינסי פרינס.‬
‫זה כבר היה צריך לקרות מזמן.‬ ‫ברור לך שהכול באשמתך?‬
‫מה זה?‬
‫זה לוח זמנים, איינשטיין.‬
‫כן, אבל בשביל מה?‬
‫בשביל השירותים.‬
‫מאחר שאתה אוהב אותם כל כך,‬
‫אתה תתזמן אנשים.‬
‫סליחה? עליי לתזמן אנשים בשירותים?‬
‫בדיוק.‬
‫יש לך מושג כמה יצרנות הולכת לאיבוד‬ ‫כשאנשים יוצאים להפסקת שירותים?‬
‫בבקשה. אני מתחנן. אל תעשי את זה.‬
‫סליחה? אתה טוב מדי בשביל העבודה הזאת?‬ ‫-לא! זה לא העניין. זה פשוט ש...‬
‫אני עדיין שייך למחלקת הכספים, נכון?‬
‫לא, כמובן שלא!‬
‫עכשיו אתה במחלקת התחזוקה,‬
‫אבל התזמונים שלך עדיין יגיעו אליי,‬ ‫אז לא כדאי לך לדפוק אותם!‬
‫תראי. לא אכפת לי. אני אעשה את העבודה.‬
‫אבל אם תוציאי אותי ממחלקת הכספים, אני...‬
‫אאבד את כל קרן הנאמנות שלי.‬
‫מה?‬
‫כן.‬
‫את כל קרן הנאמנות שלך?‬ ‫-את כולה.‬
‫לא היה לי מושג.‬
‫כן, זה די מטופש אם את שואלת אותי.‬
‫את כל קרן הנאמנות שלך? זה מדהים.‬
‫עשית לי את היום.‬
‫לעזאזל.‬
‫אז... אני נשאר כאן?‬
‫אל תילחץ.‬
‫אני חושבת שאתה חווה שינוי כלשהו.‬ ‫אז למה שלא תשב,‬
‫ונדבר על איך שאתה מרגיש? בסדר?‬
‫איך אני מרגיש? היא...‬
‫את מדבר ברצינית עכשיו?‬
‫אנחנו מדברים כאן על חיי הבת שלי!‬
‫כן, אנחנו יודעים כי כבר אמרת לנו.‬
‫טמבל שכמותך! הוא מנסה לעבוד עלינו!‬
‫בסדר.‬
‫ברור שאתם חושבים שזאת בדיחה כלשהי, מה?‬
‫זה מצחיק?‬
‫טוב, בוא נראה אם זה מצחיק, בסדר?‬
‫אולי אני אראה אותך בבית המשפט?‬
‫בבית המשפט?‬ ‫-כן.‬
‫זה ממש לא נשמע לי טוב.‬
‫- תפטר אותו -‬
‫אני אגיד לך מה.‬
‫מה דעתך על זה שלא נראה אותך יותר בכלל?‬
‫כי אתה מפוטר.‬
‫טוב, זה הרגיש ממש מדהים!‬
‫אתה רואה, שינוי פתאומי,‬ ‫כמו פיצוץ בסרט האקשן.‬
‫אולי תסתמי כבר עם ה"שינוי" הזה? פשוט...‬
‫אתם יודעים מה?‬
‫זה לא נגמר.‬
‫זאת רוח לחימה אמיתית, סאמי! זה לא נגמר!‬
‫כן!‬
‫חשבתי שסאמי הוא שם של בנות, לא?‬
‫תוכל לבחור מה שתרצה.‬
‫בסדר.‬
‫העט חזק יותר מהחרב.‬
‫לא. הוא בהחלט לא.‬
‫אתה יודע מה זאת חרב, אדוני?‬
‫ברור שאני יודע מה זאת חרב.‬
‫זה בסדר, טום-טום.‬
‫אילפתי סנאי לרחרח מוקשים.‬
‫אתה יכול לעשות את זה.‬
‫ובכן, שנתחיל?‬
‫מצטער.‬
‫סליחה, בשביל מה המשקפיים?‬
‫תתרכז!‬
‫יום אחד זה עלול להיות מצב של חיים או מוות.‬
‫עכשיו אני צריך שתחשוב על הנשק שלך‬ ‫ואיך אתה יכול להשתמש בו כדי להגן על עצמך.‬
‫כדי להגן על עצמי מפני מה?‬
‫מזה!‬
‫וואו.‬
‫רגע! בסדר?‬ ‫אולי מישהו אחר יכול להתנדב במקומי?‬
‫תירגע!‬
‫זאת רק הדמיה. אתה בקושי תרגיש משהו.‬
‫זה לא נכון. בחייך.‬
‫מספיק!‬
‫תתגונן! תשתמש בחושים האחרים שלך!‬ ‫אתה לא זקוק לעיניים.‬
‫מה נסגר איתך, לעזאזל? זה רק עט.‬ ‫-זה לא רק עט!‬
‫זה כל מה שאתה צריך שזה יהיה!‬ ‫-חרא!‬
‫אתה פשוט מביך.‬
‫אני מצמצם את השעות שלך לשלוש משמרות בשבוע.‬
‫שון?‬
‫היי, פרינס.‬
‫וואו, זה שעון ממש נחמד.‬
‫אפשר לגעת בו?‬
‫אתה יודע מה?‬
‫למעשה, אני היחיד שמוסמך להשתמש בו.‬
‫וזה לא שעון.‬
‫אז מה זה?‬
‫זה שעון עצר.‬ ‫-זה לא גם שעון?‬
‫בשם אלוהים! בבקשה, רק תלך לשולחן שלך.‬
‫בסדר.‬
‫אהבל מזוין!‬
‫אני לא אחכה ב… ‬
‫בסדר, פטריק. היכון.‬
‫הכן. ו... צא.‬
‫לא ייאמן.‬
‫משחקים בחיים של אנשים? ‬ ‫אתם חושבים שזאת בדיחה?‬
‫אתם חושבים שזה מצחיק?‬
‫עוד נראה.‬
‫- רוזמרי -‬
‫לעזאזל.‬
‫היי, את.‬
‫היי, מותק. איך עובר היום שלך?‬
‫את יודעת. די רגיל.‬
‫אתה במכונית שלך?‬
‫כן, אני... סיימתי מוקדם.‬
‫חשבתי להפתיע אותך..‬
‫זה נחמד.‬
‫אכפת לך לעצור בבית המרקחת?‬
‫לבו צריכה עוד כדורים.‬
‫באמת?‬
‫כן.‬
‫אין בעיה. אני...‬
‫אראה אותך בקרוב.‬
‫בסדר. אני אוהבת אותך.‬
‫גם אני אוהב אותך.‬
‫חרא!‬
‫חרא.‬
‫- כשאסיים עם הזקן, אתה תהיה הבא! -‬
‫זה לא היה מהלך חכם.‬ ‫מה אם זפלר יטיל כישוף קפוא?‬
‫הוא לא יכול.‬ ‫הרמתי את המגן של גרינדול, זוכר?‬
‫רק תנסה לעמוד בקצב.‬
‫נכון. מצטער.‬
‫כל זמן שאתה מחפה עליי.‬
‫אל תדאגי בקשר לזה.‬
‫מאיפה השגתם כסף לקנות משחק וידאו חדש?‬
‫היי, חבר'ה?‬
‫איפה המקרר?‬
‫שקט! בבקשה!‬
‫היי!‬
‫בבקשה תגידו לי שלא מכרתם את המקרר‬ ‫כדי לקנות משחק מזוין!‬
‫אחי, תדבר יפה!‬
‫אנחנו לא מקללים את העבודה שלך.‬ ‫-בחיים לא היינו עושים את זה.‬
‫להתלבש כמו אידיוטים ולשחק משחקי וידאו‬ ‫זה לא עבודה מזוינת!‬
‫שניכם כאלה לוזרים!‬
‫אני סבור שמישהו קרא תיגר על כבודנו.‬
‫גם אני סבורה כך.‬
‫יודעת מה זה אומר, אהובתי?‬ ‫-מה, מותק?‬
‫זה אומר שאני הולך להכותו ‬ ‫בחרב הלהב הרחב הלזאת.‬
‫בואו נירגע.‬
‫תניח את החרב, הארי. בבקשה.‬
‫אתה תצטרך לתלוש אותה‬ ‫מבין אצבעותיי הקרות והמתות.‬
‫חרא.‬ ‫-חמש את עצמך.‬
‫עכשיו נענית לדו קרב.‬
‫חרא!‬
‫תחזור הנה!‬
‫אל אולמות הוולהאלה.‬
‫בוא הנה!‬ ‫-הארי, תפסיק. תפסיק. בבקשה!‬
‫הארי, בבקשה.‬ ‫-ערוף את ראשו!‬
‫לא, עצור! הארי.‬
‫אני אומר לך, כל המקום השתגע!‬
‫מי מתזמן אנשים כשהם הולכים לחרבן?‬
‫מה אם הם סובלים מעצירות?‬
‫אי אפשר לעשות את זה לאנשים.‬
‫לא ייתכן שזה חוקי.‬
‫יודע מה? ‬ ‫עלינו לפנות לעורך הדין שלנו. נתקשר אליו...‬
‫תמיד יש לך את מי להאשים, נכון?‬
‫מה?‬
‫לא שמעת שום דבר ממה שאמרתי?‬
‫העסקה הייתה חמש שנים,‬
‫וגם הפעם, לא עמדת במשימה.‬
‫זה לא הוגן.‬
‫אני לא התפטרתי. החזקתי מעמד כל הדרך.‬
‫לא השקעת מאמץ. זאת הייתה בדיחה בשבילך!‬ ‫מה חשבת שיקרה?‬
‫בחייך, אבא. אל תעשה לי את זה.‬
‫תתעורר, ילד. עשית את זה לעצמך.‬
‫בסדר, אתה יודע מה?‬ ‫אני לא צריך לסבול את זה.‬
‫טוב, אתה תמיד יכול ללכת.‬
‫זאת אומרת, אתה רק בן כמה? עשרים ושבע?‬
‫בסדר. אתה רוצה שאני אלך? אין בעיה.‬
‫לאן אתה מתכוון ללכת?‬
‫אני לא יודע, אבא.‬
‫אתה יודע מה? לא אכפת לי.‬ ‫אני אגור במכונית שלי אם לא תהיה לי ברירה.‬
‫כל מקום עדיף על המקום הזה. יודע את זה?‬
‫כיסאות מטופשים!‬
‫היי, צ'ן. זה אני.‬
‫רציתי לדעת אם אתה עדיין מעוניין בזולקנויד?‬
‫כי אם כן, אני חושב שאצליח לדאוג שזה יקרה.‬
‫אז, כן. תודיע לי, בסדר?‬
‫תודה.‬
‫היי, צ'ן.‬
‫כשאמרתי שתודיע לי, לא התכוונתי ברגע זה.‬
‫לא רציתי שתשנה את דעתך.‬
‫תוך כמה זמן תוכל להשיג אותו?‬ ‫-אני לא יודע. בתוך שבועיים, אולי.‬
‫עליך להזדרז. הזמן שלי אוזל.‬
‫כן, בסדר. אבל, צ'ן, תראה.‬
‫אני באמת צריך לדעת בשביל מה אתה צריך אותו.‬
‫כאילו, באמת.‬
‫כבר אמרתי לך.‬
‫זה בשביל ילדים לעזור ‬ ‫עם הציוד הרפואי למחלות הלב שלהם.‬
‫חשבתי שאמרת סרטן?‬
‫זה בשביל שניהם, בסדר? תראה, סאם...‬
‫זה זולקנויד. לא אורניום.‬
‫אני לא בונה פצצה, בסדר?‬
‫כן, בסדר. טוב.‬
‫יופי. עכשיו בוא נדבר על כסף.‬
‫כדי שנוכל להביא את כל הבנות ‬ ‫לחצר שלך לאיזה פוצי-מוצי.‬
‫- טקילה אחת‬ ‫2 טקילות -‬
‫אין לכם מושג.‬
‫- 3 טקילות‬ ‫רצפה! -‬
‫לחיות איתם זה כמו סיוט שחוזר על עצמו.‬ ‫-בדירה שלך? בטח נחמד שיש קירות.‬
‫יודעים מה לא נחמד?‬
‫לחטוף מכות מאיזה גבר ילדותי פתטי‬ ‫ולהתחנן שהוא לא יהרוג אותי.‬
‫אבל האם בזבזת כל יום בחמש השנים האחרונות‬
‫ועכשיו אתה דפוק לגמרי?‬
‫קרן הנאמנות שלך?‬ ‫-אחי. בבקשה. לא.‬
‫כמדומני שלי אין קרן. ‬ ‫אבדוק עם העוזרת האישית.‬
‫אין לך. בסדר. מספיק.‬ ‫-לינדה?‬
‫בסדר? כולנו אוכלים חרא. בסדר?‬
‫הבנו.‬
‫זה לא ישנה כלום אם נתבכיין בגלל זה.‬
‫אז מה אתה מציע?‬
‫אתה באמת רוצה לדעת?‬
‫אני גר במכונית שלי. אז כן, אני רוצה לדעת.‬
‫בסדר. מה הדבר היחיד שכולנו צריכים?‬
‫שבזכותו כל הבעיות שלנו ייעלמו?‬
‫אני לא יודע. ערימות של כסף?‬
‫כן.‬ ‫-בדיוק.‬
‫ואני חושב...‬
‫שאני יודע איך להשיג אותו.‬
‫מה? איך?‬
‫בכך שניקח משהו שלא שייך לנו.‬
‫בחייך, סאם. ‬ ‫בחיים אפילו לא קיבלת דוח חנייה.‬
‫ועכשיו אתה רוצה מה? לשדוד בנק?‬
‫לא, לא לשדוד בנק!‬ ‫חוץ מזה, זאת אפילו לא תהיה גניבה.‬
‫זה יהיה לקחת בחזרה משהו שהרווחנו.‬
‫משהו שהקדשנו לו את חיינו.‬
‫בסדר.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫קיבלתי הצעה בשביל 12 יחידות של זולקנויד.‬
‫ומדובר בהרבה כסף.‬ ‫-כמה?‬
‫שני מיליון.‬
‫מה? ממי?‬
‫זה לא משנה. ‬ ‫אתם רק צריכים לדעת שהוא אדם הגון‬
‫ושהוא מוכן לשלם חצי מראש.‬
‫בשביל תריסר יחידות? זה הכול?‬
‫זה הכול.‬
‫פרינס.‬
‫אתם יודעים מה? כבר לא אכפת לי יותר.‬
‫זה המעט שמגיע לנו, לאור היחס שקיבלנו מהם.‬
‫בחייכם, חבר'ה.‬
‫כל חיי חייתי לפי החוקים.‬
‫נכון?‬
‫בטח, לא יצא לי מזה כלום, אבל...‬
‫טוב, אם הם רוצים לשחק אותה מלוכלך...‬ ‫אז גם אנחנו יכולים, נכון?‬
‫כן.‬
‫בואו נעשה את זה.‬
‫בסדר. רק תרגיעו.‬
‫אנחנו עושים את זה. זה סגור.‬ ‫-מצטער. אלוהים.‬
‫אבל יש רק דבר אחד.‬
‫אנחנו לא פושעים.‬
‫אז נזדקק לעזרה איך לעשות את זה.‬
‫למה אתה מסתכל עליו ככה?‬
‫בסדר. אני מכיר מישהו.‬
‫כאילו, עבריין?‬
‫- בית חולים ג'ובורג לפושעים חולי רוח -‬
‫אני היחיד שחושב שזה רעיון ממש גרוע?‬
‫פשוט תירגע, בסדר?‬
‫רובם רק אנשים רגילים עם בעיות.‬
‫לא עניין גדול.‬
‫אנשים רגילים?‬
‫עם בעיות?‬
‫אני יודע שהוא אבא שלך,‬
‫אבל אני לא חושב ‬ ‫שאנחנו צריכים לקבל עצה ממשוגע.‬
‫הוא לא משוגע. העו"ד שלו הכניס אותו לכאן.‬
‫הברירה הייתה המקום הזה או הכלא.‬ ‫-בסדר.‬
‫אבל הוא יודע על מה הוא מדבר.‬
‫והוא לא מלשן.‬
‫אל תדברו עם מישהו שאתם לא מכירים.‬ ‫תדברו בשקט בכל זמן שהותכם כאן.‬
‫בלי תנועות פתאומיות, ‬ ‫שריקות, שירה או ריקודים.‬
‫ואל תקבלו אף הצעה לאכול משהו.‬
‫אוי. בלי שירה? חבל מאוד.‬
‫מצטער. שאלה.‬
‫האם מישהו מהאורחים שלכם‬ ‫הותקף פעם לפי ניסיונך?‬
‫הם תוקפים רק את החלשים.‬
‫תסלח לי? מה?‬
‫הוא צוחק או...?‬ ‫-קדימה. פשוט בוא.‬
‫הנה הוא.‬
‫בואו.‬
‫אני רוצה לעקור את עיניך ולאכול אותן!‬ ‫להוציא את המוח שלך ולאכול אותו!‬
‫אתה רוצה לבוא לכאן?‬ ‫בוא הנה, גבר! אני אראה לך משהו.‬
‫אתה רוצה קצת?‬
‫בוא. רוצה קצת מזה?‬
‫היי, אבא.‬
‫- אז נתפסת... ומה עכשיו? -‬
‫ג'וניור!‬
‫היי, אבא.‬ ‫-איזו הפתעה נעימה!‬
‫בוא הנה, בן.‬
‫מה שלומך? אתה בסדר, אבא?‬
‫לא, אני בסדר.‬
‫אני שומר על פרופיל נמוך. מתרחק מצרות.‬
‫זה מעולה.‬
‫ומי אלה?‬
‫אלה החברים שלי. זה פרינס וזה סאם.‬
‫פרינס!‬ ‫-שלום.‬
‫בוא הנה, בחור צעיר.‬ ‫-טוב.‬
‫השיער שלך מריח... נהדר. מה זה?‬
‫פחד... בעיקר.‬
‫מצחיק! הוא מוצא חן בעיניי.‬
‫כן. והוא...‬
‫סאם. אתה הבחור החכם, נכון?‬
‫מנהיג הלהקה. אני יודע את הדברים האלה.‬
‫אני לא ממש מנהיג. אנחנו רק חברים.‬
‫חברים? נפלא. ‬ ‫טוב, בכל מקרה, בואו נשב, רבותיי.‬
‫אני מניח שזה אינו ביקור נימוסין?‬
‫אני מנחש שאתם, בחורים צעירים,‬ ‫צריכים משהו ממני.‬
‫קיווינו שתוכל לתת לנו עצה.‬
‫אנחנו צריכים להניח את ידינו על משהו‬
‫שלא לגמרי שייך לנו.‬
‫שלום.‬ ‫-אלוהים!‬
‫רוצה ללטף את הכלב שלי?‬
‫תודה. אבל, לא תודה.‬
‫הוא לא נושך. אני מבטיח.‬
‫הוא כלב טוב. אתה כלב טוב!‬
‫כן, זה לא העניין.‬
‫אני פשוט אלרגי עד מוות לכלבים.‬
‫זה פינגרס.‬
‫והוא לא ילך לשום מקום אם לא תלטף את הכלב.‬
‫אני לא אעשה זאת.‬ ‫-תלטף את הכלב.‬
‫לא.‬ ‫-תלטף את הכלב.‬
‫לא!‬ ‫-תלטף כבר את הכ...‬
‫טוב, בסדר!‬
‫איך קוראים לו?‬
‫"קצת".‬
‫"קצת"? בסדר. מה "קצת"?‬
‫נזלת.‬
‫אלוהים.‬ ‫-זה אומר, "מוחטה".‬
‫אל תעזוב, פרינס.‬ ‫-חבר'ה, זה רטוב!‬
‫אנחנו יכולים להמשיך.‬
‫פינגרס פוצץ לעצמו את המוח עם קריסטל מת'.‬
‫הוא לא יזכור שום דבר. אז, בבקשה.‬
‫בסדר.‬
‫אם היינו מנסים לסחוב משהו, ממחסן, למשל,‬ ‫איך היינו צריכים לעשות את זה?‬
‫טוב, מה שאתם תמיד צריכים לדעת.‬
‫חמשת הה"א.‬
‫הגדירו. האצילו. הסיטו. הסתירו.‬
‫והחשוב מכולם,‬
‫היזהרו שלא להיתפס, לעזאזל.‬
‫זה הכול?‬
‫פחות או יותר.‬
‫אל תפסיק ללטף אותו!‬
‫בסדר.‬ ‫-הוא כמעט נרדם.‬
‫כן, אני ממש מצטער. בטח...‬
‫שאלה. באופן היפותטי, מה אם אנחנו עובדים ‬ ‫במקום שאנחנו מנסים לגנוב ממנו?‬
‫זה, כאילו, ‬ ‫אסור בתכלית האיסור או שזה כאילו...‬
‫לא. לא בהכרח.‬
‫לא. אתם מבינים, נגיד, למשל,‬
‫שהשארתם טביעות אצבעות‬ ‫או דגימה של שיערכם או מה שזה לא יהיה.‬
‫זאת לא תהיה עילה להאשים אתכם במעשה.‬ ‫פשוט כי זה כמו פשלה שלא צריך לשלם עליה.‬
‫בסדר. פשלה שלא צריך לשלם עליה.‬
‫מר מוזס, בבקשה אל תבין אותנו לא נכון, אבל‬
‫אתה טוב בדברים מהסוג הזה, נכון?‬
‫תגיד לי אתה.‬
‫וואו! הוא... אתה ממש מוצלח, אדוני!‬
‫תודה.‬ ‫-ברצינות?‬
‫מה?‬ ‫-אני ממש מצטער.‬
‫מריחים משהו?‬
‫מישהו הפליץ?‬
‫הוא עשה זאת שוב.‬
‫זה הפודינג המיוחד שלי.‬
‫אלוהים.‬ ‫-הכנתי אותו בעצמי. כדאי לך לטעום.‬
‫זה טעים. זה נותן לך כוחות על.‬
‫היי, דוקטור.‬
‫תודה.‬
‫- חשבון שכר דירה‬ ‫לכבוד: ג'וניור מסימאנה -‬
‫תתרכז.‬
‫- כספת -‬
‫סליחה. את בסדר?‬
‫אני בסדר.‬
‫את בטוחה?‬ ‫-אני בסדר. מבטיחה.‬
‫בסדר.‬ ‫-אז? איפה האש?‬
‫האש? איפה... מה?‬ ‫-אתה נראה כאילו שאתה ממהר.‬
‫אני... מצטער. ‬ ‫אני רק צריך להתחיל את המשמרת.‬
‫אתה בסדר? אתה נראה קצת לחוץ.‬
‫לחוץ?‬
‫זה מוזר. אני מרגיש בסדר. כן.‬
‫זה... זה חבל.‬
‫חשבתי... שאולי אני הלחצתי אותך?‬
‫האמת... שכן, את מלחיצה אותי.‬
‫רק ניסיתי לא לגרום לך להרגיש רע לגבי זה.‬
‫אבל... את יודעת מה יכול לעזור?‬
‫מה?‬ ‫-טוב...‬
‫אולי נוכל, את יודעת, ‬ ‫לבלות קצת יותר זמן ביחד.‬
‫ככה לא ארגיש כל כך לחוץ בקרבתך.‬
‫אם נראה לך שזה יעזור.‬ ‫-זה יעזור.‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר.‬
‫אשלח לך הודעה.‬ ‫-מושלם.‬
‫נהדר.‬ ‫-נהדר.‬
‫כן. נהדר.‬
‫אני צריך לזוז.‬
‫אני צריך ללכת לדפוק סבון.‬
‫לדפוק שעון!‬
‫סליחה. תסלחי לי.‬
‫טוב, ביי.‬
‫ביי.‬ ‫-ביי.‬
‫סליחה!‬
‫בסדר, חבר'ה. אז?‬
‫מתי נעשה את זה?‬
‫אני בעד שבת בערב. זה הזמן המושלם.‬
‫למה?‬ ‫-זה היום של המשחק הגדול.‬
‫כולם יהיו במשרד.‬ ‫-מה עם סיורי האבטחה?‬
‫הם עושים ביקורת רק אחת לשלוש שעות.‬ ‫אז לא תהיה בעיה. תסמכו עליי.‬
‫אתם יודעים מה יעזור? אם נדאג שהם ישתכרו.‬
‫כן, אבל איך?‬
‫נוכל לשלוח להם המון בירות. בסדר?‬
‫עם פתק מההנהלה שמודה להם ‬ ‫על כל העבודה הקשה שהם עושים.‬
‫ומאחל להם שייהנו מהמשחק. בסדר?‬
‫האמת שזה עשוי לעבוד.‬
‫אבל לא כולם ישתכרו.‬
‫בסדר. בטח.‬
‫נכניס כדורי שינה לבירה!‬ ‫-מה?‬
‫לא! לא, ממש לא. אני לא רוצה שמישהו ייפגע.‬
‫אף אחד לא ייפגע. נהגנו לתת כדורי שינה‬ ‫לסבתא שלי כל הזמן. זה בטוח לגמרי.‬
‫מה? נתת כדורי שינה לסבתא שלך?‬ ‫-אחי, אל תתחיל איתי, בסדר?‬
‫אין לך מושג איזה סיוט עברנו.‬
‫אתה יודע שהיא הייתה מגלחת ‬ ‫את הראשים שלנו בזמן שישנו?‬
‫אתה רוצה לדעת למה?‬ ‫-למה?‬
‫אני לא יודע. אני עדיין שואל את עצמי.‬
‫אז זה יעבוד.‬
‫הם יהיו בסדר. ‬ ‫הם יישנו כמו חתלתולים. חבר'ה, אני נשבע.‬
‫טוב, נוכל לשקול את זה. ‬ ‫אבל בתנאי שזה לא מסוכן.‬
‫זה לא מסוכן.‬
‫בסדר, אז...‬
‫אז קבענו לשבת.‬
‫שבת!‬
‫מה אם אחד מאיתנו ייתפס? בלי הלשנות.‬
‫שבועת יריקה? אני לא לוחץ לך את היד.‬ ‫-בחייך, גבר! אנחנו צריכים להתחייב!‬
‫כן, לא תודה, גבר. אני מסודר.‬
‫כן. אנחנו באמת לא צריכים להישבע.‬
‫מבין? אנחנו בוטחים זה בזה. נכון?‬
‫כן.‬
‫טוב, בסדר. ‬ ‫רק חשבתי שיש לנו כאן רגע של חיבור.‬
‫לא, לא היה שום...‬ ‫לא היה לנו שום רגע של חיבור. אידיוט.‬
‫לחיי זה שנשיג את מה שמגיע לנו.‬
‫לחיי מה שמגיע לנו.‬
‫לחיים.‬
‫- שבת -‬
‫היי, פורשיה. חשבתי שאולי‬ ‫תרצי לצאת לארוחת ערב בשבוע הבא?‬
‫אני אפילו מוכן לשלם חצי.‬
‫זאת בדיחה. כמובן. בסדר, תודה.‬
‫בסדר.‬
‫אתה מתכנן להיתקל בנינג'ות היום?‬
‫תראה, אני מעדיף לשאת אותה ‬ ‫מאשר לא לשאת אותה.‬
‫למה אתה תמיד חייב לרדת עליי?‬
‫כי אתה מתנהג באופן מגוחך.‬ ‫-אני לא.‬
‫בכל אופן, מה אתה הבאת? איפה הנשק שלך?‬
‫אני יוצא לשאוף אוויר.‬
‫בסדר, יודע מה? תהרוג אותי כי אני קצת לחוץ.‬ ‫אנחנו הולכים לעשות את זה.‬
‫איך אתה יכול להיות כל כך רגוע?‬ ‫-אני לא. אני רק מתרכז בתוכנית.‬
‫ואם במקרה שכחת, היא לא כוללת משחק בחרבות.‬
‫אלוהים. מה יש לו שם?‬
‫אין לי מושג.‬
‫היי, חברים. הכול בסדר?‬
‫זה באמת תלוי במה שיש בתיק הענקי.‬
‫המסיכות. זוכר?‬
‫אתה צריך תיק ענק בשביל שלוש מסכות?‬
‫כן. אם רוצים לעשות את זה כמו שצריך. תראו.‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫מה? מה הבעיה עם זה?‬
‫כלום. רק לא ידעתי ‬ ‫שנשתתף בתוכנית טלוויזיה לילדים.‬
‫מסיכות רגילות לא מספיק טובות! בסדר?‬ ‫אנחנו צריכים לכסות את כל הראש.‬
‫פשוט תמדוד אותה.‬
‫יש רק מסיכות של תרנגולות?‬ ‫-לא.‬
‫נהדר. כן, אני אקח אחת מהאחרות. תודה.‬
‫טוב, בסדר. שיהיה.‬
‫טוב, מה יש לנו כאן? בן ז...‬
‫מה?‬ ‫-חד קרן מזוין! ברצינות?‬
‫מה?‬ ‫-למה לא הבאת לנו דברים מגניבים?‬
‫כמו למשל נשיאים מתים? נכון?‬
‫אלה המסיכות המגניבות.‬ ‫בסדר? תסמוך עליי.‬
‫אתה יודע מה? תן לי אותן וזהו.‬
‫המסיכות בסדר.‬
‫אתם מוכנים, בבקשה, להתרכז?‬
‫אם נפשל, נלך לכלא.‬
‫תזכרו את זה.‬
‫כן, בטח. מאסר. אני...‬
‫אני מרוכז עד הסוף.‬
‫אני מוכן. קדימה.‬
‫כן, אני אפילו מוכן יותר מזה.‬ ‫אלוהים, עשיתי זאת שוב. באמת סליחה.‬
‫זוז.‬
‫אני ליד הנהג!‬ ‫-ג'וניור!‬
‫ברצינות? לא שמעת על מסיכות סקי?‬
‫הן בכל סרט שודים שיש.‬
‫אתה יודע מה הבעיה שלך? אתה כפוי טובה.‬ ‫לא פלא שאבא שלך לא אוהב אותך.‬
‫חבר'ה, זה הצליח. כולם מחוסרי הכרה.‬
‫בסדר, יופי. יופי.‬
‫מה עם המצלמות? הצלחת לכבות אותן?‬
‫כן. הכונן הקשיח בתיק שלי.‬
‫אמרתי לכם שזה יעבוד.‬
‫לא נעים להגיד על עצמך "גאון", אבל...‬
‫כן, בואו לא נקדים את המאוחר, בסדר?‬
‫איך זה נראה שם למעלה?‬
‫כמו עיר רפאים.‬
‫בסדר. אני בדרך.‬
‫- מחסן זולקנויד -‬
‫זאת ממש טרגדיה.‬
‫טוב, אני לא טיפוס‬ ‫שנוהג להפנות אצבע מאשימה.‬
‫אבל אני די בטוח ‬ ‫שאמרתי לך לא לאכול את בני האנוש.‬
‫למה אתה חושב שזה הייתי אני?‬ ‫-כי זה תמיד את!‬
‫בכל פעם שאנחנו מגיעים לכוכב חדש,‬ ‫זה אותו סיפור.‬
‫המקומיים מחליקים במורד גרונך!‬
‫זה מגעיל!‬
‫אתה יודע מה? אולי זה היה הוא!‬
‫לא. זה לא היה הוא‬
‫כי יש לו אלרגיות למזון, ואת יודעת את זה.‬
‫ובכן, מעניין מי זה יכול היה להיות.‬
‫אני לא יודעת.‬ ‫אין לי פרוטוקול לקריאת מחשבות.‬
‫יש לך בעיה.‬
‫ובפיקוד ישמעו על זה.‬
‫אני רואה את חד הקרן המגוחך.‬
‫הוא נכנס.‬
‫למה חד קרן?‬
‫מי אתם?‬
‫למה אתם עושים את זה?‬
‫טוב, מה שבאמת חשוב זה לא "מי" אנחנו.‬
‫אלא "מה" אנחנו.‬
‫את מבינה...‬
‫אנחנו חייזרים.‬
‫מהחלל החיצון.‬
‫בדיוק כמו בסרטים שלכם.‬
‫מכירה? סרטים?‬
‫מהסרטים לקחנו את המבטאים שלנו.‬
‫אני בחרתי במרגלת רוסייה עם פרוטוקול סקסי.‬
‫כן, בנאדם. ואני בחרתי את הכי טוב שיש.‬ ‫ראסטה מאן מג'מייקה.‬
‫ואני שילוב של שני בני האנוש‬ ‫הדגולים ביותר שאי פעם חיו,‬
‫מהאטמה גנדי וקיילי מינוג.‬
‫באמת?‬
‫היי. מה קורה שם?‬
‫הוא מתחת לשלושה מטרים של בטון.‬ ‫הוא לא שומע אותך מכאן.‬
‫ברור. כן. טעות שלי.‬
‫רות, סוף.‬
‫בסדר, מותק. אני אספר לך סיפור.‬
‫אבל אני חושב שבשבילך הוא יהיה סיוט.‬
‫כי זה סיפור מפחיד.‬
‫מה שאתם קוראים לו "זולקנויד"‬ ‫הגיע לכאן על מטאור‬
‫כשהירח שלנו התפוצץ.‬
‫משימתנו היא למצוא אותו.‬
‫לא רק שהוא מחדש את העור, ‬
‫הוא גם מתקן את הגוף שלנו‬
‫ומספק לנו אנרגיה.‬
‫בעיקרון, בזכותו אנחנו נשארים בחיים.‬
‫את מבינה?‬
‫הוא הופך אותי כאילו לאישה חדשה.‬
‫בעוד כמה ימים אנחנו ניקח את כל הזולקנויד.‬
‫אלה לא חדשות טובות בשבילך ובשביל חברייך.‬
‫כי זה אומר שקיצה של בבל קרב!‬
‫אנחנו נעלה באש את הכול!‬
‫זה לא משהו אישי, את מבינה?‬
‫רק פרוטוקול.‬
‫סאם! תתניע את המכונית.‬ ‫הבוסים החדשים שלנו בכספת והם לא בני אדם!‬
‫היי! הכניסה לסוסים אסורה.‬ ‫-אני לא סוס. זאת מסיכה.‬
‫לא! אתה צריך ללכת הביתה.‬ ‫-תברח!‬
‫רוץ!‬
‫קדימה!‬
‫זוז!‬
‫קדימה! זוז!‬
‫סע!‬
‫בסדר!‬ ‫-תיקח אותנו מכאן, לעזאזל!‬
‫אני מנסה!‬
‫אלוהים!‬
‫מה? מה עכשיו?‬ ‫-אני חושב שזה היה איבר!‬
‫מה?‬ ‫-הוא עף על פני השמשה!‬
‫מה דעתכם על חטיף?‬
‫מה קורה, לעזאזל?‬
‫מאיפה הם הגיעו? למה העור שלהם זהר?‬
‫לא! לא ייתכן שזה קורה!‬
‫ג'וניור. היי, ג'וניור.‬ ‫-זה לא קורה.‬
‫מה?‬
‫ג'וניור, אני צריך שתתרכז, בסדר?‬
‫אני צריך שתתרכז.‬ ‫-תתרכז.‬
‫תספר לי מה קרה. בסדר?‬
‫מה קרה בכספת?‬
‫מה קרה בכספת? הם... הם קשרו שם מישהו.‬
‫הם אמרו שהם זקוקים לזולקנויד בשביל גופם.‬ ‫הוא מרפא את העור שלהם או משהו...‬
‫חרא!‬ ‫-מה?‬
‫מה קורה?‬
‫הם מתכוונים ל...‬
‫הם מתכוונים לגנוב את הזולקנויד,‬ ‫ואז הם ישרפו את כולם.‬
‫זהו זה. זאת התוכנית שלהם.‬ ‫-לשרוף... מי? מי ישרוף?‬
‫מי ישרוף?‬ ‫-החייזרים!‬
‫הם אלה שישרפו את כולם. החייזרים!‬
‫אלוהים. אני צריך משהו לנשום לתוכו.‬
‫יש כאן שקית ניילון או משהו כזה?‬
‫אלוהים...‬
‫סאם, מה נעשה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אני צריך רגע לחשוב. בסדר?‬
‫הם מבתרים אנשים בזמן שאתה חושב!‬
‫אלוהים! אין צורך להיות דרמטי מדי!‬
‫דרמטי מדי? הם חייזרים מזוינים, סאם!‬
‫הם יאכלו את המעיים שלך ויעשו "אווווו!"‬
‫מה, לעזאזל, זה "אווווו!"?‬
‫זה הקול של החייזרים!‬ ‫זה הקול שמשמיעים בשביל חייזרים!‬
‫חרא!‬
‫אתה חלש. בדיוק כמו אימא שלך.‬
‫הוא תמיד מאחר. הוא משקר כל הזמן.‬
‫אין לך את האומץ...‬
‫בעיקרון, הוא איש הצוות הכי גרוע שהיה לנו.‬
‫זאת הייתה בדיחה בשבילך. מה חשבת שיקרה?‬
‫תנקה את זה, או שאתן לך עוד אזהרה.‬
‫פחדן.‬
‫אנחנו צריכים לעצור.‬ ‫-מה אמרת עכשיו?‬
‫אנחנו צריכים לעצור.‬
‫אני לא עוצר עכשיו.‬
‫עכשיו! תעצור עכשיו! אני רציני!‬
‫בסדר.‬
‫אבא שלי צדק.‬
‫הייתי פחדן כל חיי.‬
‫ונמאס לי מזה.‬
‫אם נמשיך, אני בחיים לא אשתנה.‬
‫כן, בחיים לא.‬
‫אנחנו צריכים לחזור.‬
‫כן, אנחנו צריכים לחזור.‬
‫הוא צודק.‬
‫אלה האנשים שלנו. אנחנו סיממנו אותם.‬
‫אנחנו עשינו את זה.‬
‫אסור לנו להפקיר אותם.‬
‫לא.‬
‫אסור לנו. הם האנשים שלנו.‬
‫אנחנו חוזרים.‬
‫אנחנו חוזרים, לעזאזל!‬
‫איך כולם מרגישים?‬
‫נצטרך כלי נשק.‬
‫משהו כזה, למשל?‬
‫זה לא כל כך מגוחך עכשיו, נכון?‬
‫אה, נונצ'קו. נחמד.‬
‫זה הגיע עם פוסטר של ברוס לי?‬
‫האמת שכן.‬
‫זאת בעיה?‬
‫לא, בכלל לא.‬
‫בתנאי שזה לא יישבר בזמן שתיאבק בחייזר,‬
‫אז הכול בסדר.‬
‫במקומך, הייתי מודאג יותר‬ ‫בקשר לקישוט השולחן שלי.‬
‫קישוט שולחן?‬
‫אחי, עליך לדעת שהחרב הזאת חושלה‬ ‫על ידי חרש חרבות אומן באוסקה.‬
‫אז, למעשה, היא בלתי שבירה.‬
‫חבר'ה. היי.‬
‫סליחה.‬
‫רגע.‬
‫לא ניתן להם להתחמק. נילחם עד המוות.‬
‫למה אתה כל הזמן יורק על עצמך?‬
‫מה הבעיה שלך?‬
‫בחייך, גבר! זה רגע אמיתי.‬
‫אנחנו כנראה נמות כאן!‬
‫אנחנו לא נמות. בסדר?‬
‫איך אתה יודע?‬
‫אני פשוט יודע.‬
‫עכשיו קדימה. בואו נתפוס את החלאות האלה.‬
‫דבר אחרון, זה מגעיל.‬
‫חוץ מזה, שבועת יריקה היא לא דבר אמיתי.‬
‫היא כן דבר אמיתי.‬ ‫-כן. אם אתה בן שמונה.‬
‫רגע.‬ ‫-מה?‬
‫דלת הכספת.‬
‫מה איתה?‬
‫חייהם תלויים בזולקנויד, נכון?‬ ‫-נכון.‬
‫אז למה הם לא נועלים את הכספת?‬
‫זאת מלכודת.‬
‫אוי, חרא.‬
‫מה המצב?‬
‫חרא. הן נראים ממש שמחים לראות אותנו.‬
‫זה סימן נוראי.‬
‫זהו זה.‬
‫אני אקח את המשרד.‬
‫אני את הכספת.‬
‫בהצלחה.‬ ‫-גם לך.‬
‫היי! אתם משאירים אותי איתו?‬
‫הם שלושה, אנחנו שלושה.‬ ‫לך ישחרב. לו אין.‬
‫אתה תהיה בסדר.‬
‫אחי, אתה יכול לחסל אותו.‬
‫לגמרי.‬
‫בסדר. אני יכול לחסל אותו.‬
‫נראה שנשארנו רק אתה ואני, פרינסי.‬
‫זה יהיה ממש כיף.‬
‫רק שנינו רוקדים כל הלילה.‬
‫לרקוד ולהילחם.‬ ‫שני הדברים שאני לא יודע לעשות. חרא!‬
‫מה יש לך שם?‬
‫זאת חרב סמוראים.‬
‫כן, היא מאוסקה, אז היא ממש מסוכנת.‬
‫לפרינסי יש חרב.‬
‫מה תעשה איתה? תקצוץ את ראשי?‬
‫אה... אולי שקלתי את האפשרות הזאת. אבל...‬
‫יש רק בעיה אחת, בנאדם.‬
‫הבאת חרב לקרב יריות.‬
‫תן לי להראות לך מה יש לי.‬
‫שאני אמות!‬
‫הו, פרינסי!‬
‫אלוהים, שאני אמות!‬
‫אז מה? אנחנו מתחבאים עכשיו?‬
‫יכולתי להישבע שהוא ממש כאן.‬
‫שלום, חבר.‬
‫אני מאמין שאתם, בני האנוש,‬ ‫קוראים לזה טלפורטציה.‬
‫ידעתי שתחזור. אתה בחור חם מזג.‬
‫אבל זאת טעות גדולה.‬
‫כן, אתה יודע מה? איך שאני רואה את זה...‬
‫זאת טעות גדולה... ‬ ‫רק אם לא אכסח לך את התחת.‬
‫טוב, סאמי, זאת הבעיה הראשונה שלך.‬
‫אין לי תחת.‬
‫שמי לא סאמי!‬
‫פורשיה! מה את עושה פה?‬
‫חיפשתי אותך.‬
‫מה?‬
‫זה לא משנה. תקשיבי, אנחנו תחת התקפה.‬
‫זה בטח יישמע מוזר,‬ ‫אבל הבעלים החדשים הם חייזרים.‬
‫והם מנסים להרוג את כולם!‬
‫תירגע. זה בסדר.‬
‫למה את מתכוונת?‬
‫המוות הוא רק חלק משינוי.‬
‫אין מה לדאוג.‬ ‫-סליחה?‬
‫הפתעה!‬
‫אלוהים!‬
‫אני אגיד לך מה.‬
‫אתן לך סיבוב בחינם.‬
‫תן לי את כל מה שיש לך.‬
‫תראה אם תוכל להגיע לצוואר שלי.‬
‫אלוהים, קשה להסתכל עליך.‬
‫או שפשוט רק נמשיך לדבר?‬
‫אני חושב שאנחנו יכולים ללמוד הרבה זה מזה.‬
‫אז איך הכוכב שלך?‬
‫אני בטוח שהוא ממש מקסים.‬
‫יש לך פגיעה חופשית, גבר!‬
‫תנצל אותה כל עוד אתה יכול!‬
‫בסדר, פרינס. אתה יכול לעשות זאת.‬ ‫-קדימה, גבר! אל תהיה כוסית.‬
‫סאמי!‬
‫סאמי! האם ידעת שבני אנוש מסוגלים לעוף?‬
‫כן!‬
‫אם היית רוצה,‬ ‫היית יכול לחתוך את האוויר כמו צבי מחורבן.‬
‫יש רק מכשול קטן אחד.‬
‫הנחיתה.‬
‫אוי ואבוי!‬
‫זה בטח כואב.‬
‫מעורר רחמים.‬
‫כמה אחוזי שומן יש לך בכלל בגוף, מה?‬
‫- ג'ורג' -‬
‫אני באמת מקווה שאתה לא שעיר מדי.‬
‫בני אנוש הם כל כך רכים.‬
‫כמו מדוזה קטנה.‬
‫לכן אתם כל כך טעימים.‬
‫אני רק עושה ליצנות איתך!‬
‫אין לי קולטני כאב. אז...‬
‫אתה יודע?‬
‫אבל לך יש.‬
‫אלוהים!‬
‫זה בטח כן היה קישוט.‬
‫חרא!‬
‫בחייך, חבר.‬ ‫-לעזאזל.‬
‫תתעורר.‬
‫לאן כבר תלך?‬
‫אם לא שמת לב עד עכשיו,‬ ‫אני יכול ללכת לאן שאני רוצה!‬
‫חרא!‬
‫בסדר. הנה רמז.‬
‫חרא.‬
‫ככל שצורת החיים אינטליגנטית יותר,‬ ‫כך יש בה פחות חומר פיזי.‬
‫אני עשוי מ-92 אחוז גז, חבר.‬
‫בעיקר מימן וקצת בוטאן נחמד.‬
‫ולכן, גם אם תזרוק עליי דברים...‬
‫זה לא יעזור לך.‬
‫אתה יודע מה? אתה צודק.‬
‫הל-עזאז-לויה! הוא סוף-סוף הבין את זה!‬
‫אבל יש משהו שאתה צריך לדעת.‬
‫באמת? מה זה, חבר?‬
‫אני גאולוג מחורבן.‬
‫מה שהופך אותי למומחה בגז, זבל.‬
‫יש לך משאלות אחרונות, פרינסי?‬
‫האמת שכן.‬
‫אם אתה מתכוון להרוג אותי,‬
‫אני לא אמות על הברכיים.‬
‫אין בעיה, גבר.‬
‫אבל תעצום את העיניים.‬
‫זה יכאב.‬
‫לא אכפת לי.‬
‫אני לא עוצם עיניים.‬
‫למרות שאני ממש רוצה.‬
‫אתה בחור אמיץ, מה?‬
‫איך שאתה רוצה.‬
‫לעזאזל!‬
‫היי, גבר!‬
‫תזמון מוצלח.‬
‫כאילו, תזמון ממש מוצלח!‬ ‫-כן, אתה בסדר?‬
‫כן, אני...‬
‫אני חושב שכן.‬
‫הרסתי את המכנסיים. אבל...‬
‫עדיף המכנסיים שלי מאשר הפרצוף שלי, נכון?‬
‫טוב לדעת.‬
‫בוא. צריך למצוא את ג'וניור.‬
‫אולי הוא כבר במכונית. אתה יודע מה?‬
‫אני אלך לבדוק.‬ ‫-פרינס. קדימה.‬
‫בסדר. אלוהים.‬
‫רוצה לדעת איך קוראים לי על הכוכב שלי?‬
‫משהו כמו... "הטורפת".‬
‫רוצה לראות למה?‬
‫כן?‬
‫חרא!‬
‫תתרחקי ממנו, מפלצת!‬
‫פורשיה, לא! תברחי!‬
‫תודה.‬
‫בשמחה.‬
‫את בסדר?‬ ‫-כן, אני בסדר.‬
‫את בטוחה?‬ ‫-מה איתך?‬
‫הרגל שלך?‬ ‫-אני בסדר. אל תדאגי לי.‬
‫זה כלום. אני בקושי מרגיש את זה.‬
‫איך ידעת?‬
‫גיליתי שהם עשויים מגז.‬
‫אז לקחתי סיכון.‬
‫החלטה מוצלחת.‬
‫היי. אז חיסלת אותו? את הבחור הגדול?‬
‫כן. חבטתי בו קצת,‬
‫ואז קצצתי לו את הראש. ממש כמו...‬
‫אז סאם הציל גם אותך?‬
‫כן, לגמרי.‬
‫בסדר.‬
‫יש לך עט ברגל?‬
‫כן.‬
‫אלוהים, אחי.‬ ‫אנחנו צריכים להוציא את זה עכשיו.‬
‫מה? לא.‬
‫אתה עלול לחטוף הרעלת דיו. זה קטלני.‬ ‫-הרעלת דיו זה לא דבר אמיתי.‬
‫אחי. היא ממש מסוכנת.‬
‫מצטער.‬
‫רק תן לי...‬ ‫-רגע!‬
‫מה אם הוא תקוע בעורק?‬
‫אני עלול לדמם למוות.‬
‫יש סיכוי קטן שזה יקרה.‬ ‫אבל יש מעט מאוד עורקים ראשיים ברגליים.‬
‫זה לא נכון.‬
‫טוב, תסמוך עליי! יש לי תואר ברפואה, בסדר?‬
‫למדת שלושה חודשים באינטרנט, פרינס.‬ ‫אתה לא יודע כלום!‬
‫טוב, אתה יורד לדקויות.‬
‫אני חושב...‬ ‫-אתה מוכן להפסיק?‬
‫בבקשה. רק...‬ ‫-תהיה אמיץ!‬
‫בבקשה.‬
‫עכשיו, אפשר בבקשה לצאת מכאן? בסדר?‬
‫כן. בטח.‬
‫אתה יכול לשים את היד... טוב.‬
‫מה היא עשתה לך?‬ ‫-אני לא יודעת. זאת אומרת, איבדתי את ההכרה.‬
‫אני רק זוכרת שניקיתי מחוץ למשרד שלה...‬
‫היי! בסדר, פורשיה! חבר'ה, חכו!‬
‫אל תיבהלי.‬
‫היא בסדר?‬ ‫-אני רק צריכה להחזיר לעצמי את הנשימה.‬
‫תשאפי דרך האף ותנשפי דרך הפה.‬
‫וואו. ואני תמיד חשבתי ‬ ‫שצריך לנשוף ואז לשאוף.‬
‫מה?‬ ‫-חרא.‬
‫איזה לילה.‬
‫אני עדיין מנסה לעכל את הכול. מבינים?‬
‫ספר לי על זה.‬
‫אני אצטרך שנים של טיפול אחרי זה.‬
‫כאילו, הם היו חייזרים אמיתיים.‬
‫אפילו לא דמיינו את זה.‬
‫היי, גבר.‬
‫אל תזוז.‬ ‫-מה?‬
‫לא! אל תזוז.‬
‫מה קרה?‬
‫זה בטח שום דבר.‬
‫פרינס! אחי, מה זה?‬
‫חרא.‬
‫זה בסדר! אני יכול לתקן את זה.‬
‫רגע, אני אהיה פרמדיק. אני יכול לתקן את זה.‬
‫אני אתקן אותו.‬
‫תן לי את הרגל.‬ ‫-לא.‬
‫תן את הרגל. עזוב!‬ ‫-אני לא יכול לעזוב!‬
‫לא! הוא זקוק לה.‬ ‫-עזוב!‬
‫רגליים הן חשובות! בסדר?‬
‫הוא לא צריך את הרגליים כי הוא מת!‬
‫הוא מת! בסדר?‬
‫אני מצטער, ‬ ‫אבל אין שום דבר שתוכל לעשות למענו עכשיו!‬
‫לא!‬
‫זה לא משנה. אני רק צריך ערכת עזרה ראשונה.‬
‫המון תחבושות.‬
‫אני יכול לעשות את זה.‬
‫תחבושות?‬
‫אחי, על מה אתה מדבר?‬
‫אתה בוכה?‬
‫לא, בכלל לא! אני… ‬
‫וואו! אני חושב שאני אלרגי לחייזרים.‬
‫היה לך עוד חיזיון מטופש?‬
‫לא, לא היה לי חיזיון מטופש, בסדר? תשתוק.‬
‫את יכולה ללכת?‬ ‫-כן.‬
‫אני אעזור לך.‬
‫תודה.‬
‫הכול טוב?‬ ‫-כן.‬
‫אתם יודעים מה מבאס?‬
‫הצלנו עכשיו את כולם, ואף אחד לא ידע מזה.‬
‫זה בסדר. אנחנו נדע.‬
‫בחייך. אל תעמיד פנים שלא אכפת לך.‬
‫אתה רק מנסה לעשות רושם על החברה שלך.‬
‫לא, זה לא העניין.‬
‫אני לא... והיא לא החברה שלי.‬
‫את כן?‬
‫אתה ממש אידיוט לפעמים, ג'וניור.‬
‫גם אני אוהב אותך.‬
‫כלומר, אני מחבב אותך.‬
‫את מחבבת אותי, אז... ‬ ‫אנחנו מחבבים זה את זה.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫אני חושב שמזלי משתנה.‬
‫מה קרה עכשיו, לעזאזל?‬
‫מלוסי.‬
‫הוא בטח הכניס צבע לזולקנויד.‬
‫זה גרם למכונית להתחמם יותר מדי.‬ ‫-אמרת שמזלך השתנה?‬
‫סאם? מה אתה עושה?‬
‫סאם?‬
‫תכופות, הפתרונות לבעיותינו‬ ‫הרבה יותר זמינים ממה שאנחנו חושבים.‬
‫לפעמים הם ממש מולנו.‬
‫אלוהים! זה עובד.‬
‫מתברר שהערך האמיתי של זולקנויד‬
‫הוא מה שהוא יכול לעשות לעור פגום.‬
‫וזה שינה הכול.‬
‫אחי, אני עדיין לא מאמין שזאת הדירה שלנו.‬
‫זאת אומרת, תראה את הנוף הזה!‬
‫זה מגוחך.‬
‫זה עדיף על המכונית שלי, זה בטוח.‬
‫אתה יודע שאף פעם לא היה לי שותף?‬
‫זה יהיה מסע חדש בשבילנו, גבר.‬
‫אתה לא עושה מדיטציה בבקרים, כאילו, בעירום?‬
‫או משהו כזה, נכון?‬
‫זאת אומרת, לא,‬ ‫אבל אם זה משהו שאתה רוצה לנסות...‬
‫לא!‬
‫זה לא מה שהתכוונתי.‬ ‫-סליחה. פשוט לא הבנתי אותך.‬
‫לא משנה. בוא נעמיד פנים...‬
‫מה בכלל אמרת?‬
‫מה?‬
‫אז אני עושה את רוב הדברים בבית בעירום.‬ ‫זה בסדר מצידכם, בחורים?‬
‫אין לי שום בעיה עם זה. ‬
‫הבירות במקרר.‬
‫תודה.‬
‫אל תעשה את זה!‬
‫היא קרצה לי.‬
‫היא לא.‬ ‫-אחי.‬
‫אני איש מקצוע רפואי.‬ ‫לגוף האנושי אין שום משמעות עבורי.‬
‫זה לא נכון.‬
‫נטלתי שבועה.‬
‫אני לא מאמין לך.‬
‫נשבעתי. באמת.‬ ‫-פרינס.‬
‫זה לא מצחיק. חכה רגע. אל תעשה את זה!‬
‫AMI לא רק קיבלה התחלה חדשה ונמרצת.‬
‫היא גם קיבלה מנהיג חדש.‬
‫מישהו שכולנו יכולים להתייצב מאחוריו.‬
‫והוא וידא שכולם יקבלו מה שמגיע להם.‬
‫- סמיואל מאסקו ‬ ‫מנכ"ל -‬
‫- תאבו -‬
‫- סליחה על כמה חודשים קשים.‬ ‫אני מקווה שזה מפצה על כך. סאם -‬
‫אומרים שגנבת יותר מ-50 מיליון.‬
‫זה נכון?‬
‫זה שקר. לא גנבתי כלום.‬
‫מה שתגיד, צ'יף.‬
‫ברוך הבא לביתך החדש.‬
‫היי. רוצה ללטף את הכלב שלי?‬
‫יש לך מזל.‬
‫פינגרס מכין פודינג מיוחד מאוד.‬
‫זה מתכון סודי. אני מכין אותו ממש ברגע זה.‬
‫אלוהים.‬
‫מישהו רוצה להגיד לי מה המקום המפחיד הזה?‬
‫זה בית הזיקוק הישן שלנו. ‬ ‫נהגנו לעבד כאן את הזולקנויד.‬
‫ממש מרתק.‬
‫באמת קיוויתי לצאת לסיור עבודה בשבת.‬
‫זה לא סיור עבודה, בסדר?‬
‫כראש האבטחה החדש, בדקתי את כל האתרים שלנו.‬
‫ואתמול בלילה מצאתי משהו לא ייאמן.‬
‫ואני מתכוון "לא ייאמן"!‬
‫אז למה פשוט לא צילמת וידאו ‬ ‫של הדבר הלא ייאמן הזה‬
‫ושלחת לי אותו?‬
‫לא. זה משהו שאתם צריכים לראות בעצמכם.‬
‫בסדר?‬
‫אתם מוכנים?‬ ‫-למה?‬
‫להתאכזב?‬
‫זה בטח מה שפורשיה מרגישה.‬ ‫-פשוט תשתוק. בואו.‬
‫תגידו לי שזה לא הדבר הכי מדהים ‬ ‫שראיתם בחיים שלכם!‬
‫אלוהים.‬
‫עכשיו ידוע לנו איך הם הגיעו לכאן.‬ ‫וזה אפילו לא החלק הכי טוב.‬
‫למה אתה מתכוון?‬
‫חכו עד שתראו מה יש בפנים.‬
‫מה יש בפנים?‬
‫אוי, חרא.‬
‫תרגום: שלמה ליברמן‬