Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
A NETFLIX BEMUTATJA
HAJDANÁBAN ÚGY TARTOTTÁK, HOGY OLYKOR EGY GONOSZ SZELLEM SZÁLLJA MEG A VÉNEKET.
EZ A SÖTÉT ERŐ A TÖRZS LEGKISZOLGÁLTATOTTABB TAGJAIBA KÖLTÖZIK,
FÉKTELEN HARAGOT KORBÁCSOLVA FEL BENNÜK.
…Kelet- és Délkelet-Európa felől
meleg tengeri léghullám érkezik ide.
Miután felszáll a reggeli köd,
száraz, napsütéses, meleg idő várható.
Hétvégén a hőmérséklet a 30 fokot is elérheti országszerte,
sőt, északkeleten akár 40 fokig is felkúszhat.
Este feltámadhat az észak-északnyugati szél.
Kedden felhős idő várható, elszórtan záporokkal…
IDŐSGONDOZÁS 24
- Ledöbbent, mi? - Mármint min?
Hogy nem vagyok oda a lábakért.
- Ez állt a profilján. - Tudom!
- Legalábbis ezt mondtad. - Tudom!
Most leteszem. Átvállaltam Jule műszakát, mennem kell.
Mi? Azt hittem, végeztél. Most sajnálod magad, mi?
Ne butáskodj!
Őket sajnálom, de nagyon.
Lepusztul az egész ház, gyerekes családok sincsenek.
Na, mentem. Az öregúr, Reincke már vár.
Tudod, az a bánatos arcú, kerekesszékes bácsi.
Hahó?
Reincke úr?
A VÉNEK EGYETLEN TÁRSA A MAGÁNY
Reincke úr?
Segítség…
Reincke úr?
Segítség…
Mi a baj?
Én vagyok az, Melissa.
Ha elárulja…
Ne!
Kérem…
Ne bántson!
Néhány héttel az első gyilkosságok előtt
a társadalom elöregedéséről beszéltünk az iskolában.
A szociális ellátórendszer pár éven belül összeomlik.
Kiéleződnek a generációk közötti konfliktusok.
Ám a mai napig nem tudjuk,
pontosan mi váltotta ki a nyár végén történteket.
S mámor uralja az éjszakát
Te is énekelj, Laura!
Hagyjál már!
Laura már túl nagy ehhez, nem igaz?
Ez amúgy is a családi dalunk volt. Együtt énekeltük apával és nagyapával.
Amíg anya el nem vált apától.
Felvennéd, Noah? Sanna az.
- Szia, Sanna néni! - Szia, öcskös! Mizu?
- Minden szuper. Anya vezet. - Már nagyon várlak titeket.
- Mikor értek ide? - Állítólag 11 perc múlva.
Iszonyúan be vagyok sózva, de Malick még rosszabb. Bébi!
Milyen a ruhád?
Meseszép. Eskü, melóba is ebben fogok járni.
Mármint a menyasszonyi ruhádban?
- Hogy van Aike? - Ja, hogy van nagyapa?
A KAPCSOLAT MEGSZAKADT
Megszakadt.
Semmi baj, Noah. Mindjárt odaérünk, és beszélünk vele.
Jó lesz újra vele lenni.
És apával.
- Rajta! - Lukas!
Vigyázz Thalanra! Rögtön jövök.
Oké.
Linda hívott, vissza kell mennem.
Pár lakó nem hajlandó enni.
És egyből téged riasztanak?
Biztos valami fronthatás van.
Passzoljuk a lagzit? Elmehetnénk…
Sanna lagziját?
Laura és Noah is jönnek.
- Nem vagy kíváncsi a gyerekeidre? - Holnap is lóghatok velük.
Nem vagyok féltékeny típus, Lukas. Max egy picit.
És alig várom, hogy újra fehér inget húzz! Állatira beindít.
- Én vagy az ing? - A kettő együtt.
Ella!
Szervusz, bűbájos ara!
Várjatok, lemegyek.
Malick, megjöttek Elláék!
- Sziasztok! - Malick!
Sanna!
- Milyen volt az út? - Jó. Mióta vagytok itt?
Két hete. Azóta nagyban takarítunk és dekorálunk.
- Hol lesz a szertartás? - A falusi templomban.
- A lagzi pedig itt. - Megkapjátok anyáék régi szobáját.
- A többiek a faluban szállnak meg. - Vannak még hotelek?
Csak egy. Jó, hogy itt tartjuk az esküvőt, nem?
Nézd, Noah! Ott, az erdő szélén szoktatok játszani.
Te meg Laura. Ott volt a hintátok.
Még apa szerelte fel nekünk.
Nézd meg, Malick hogy kipofozta a kunyhót!
Még dolgozunk rajta, de a háló már kész.
Van ott kandalló, kád és baldachinos ágy.
Szerintem Malick tervez valamit estére.
Értem én.
Épül a szerelmi fészek.
Tudtad, hogy alagút köti össze a két házat?
Tényleg?
Régen a gazdagok ide jártak nyaralni.
Nagyapa mesélte. Ott laktak a „nyomornyikok”.
- „Nyomornyikok”? - Igen, akik főztek.
- Meg takarítottak. - Komornyikok!
Igen, és az alagúton vitték át a kaját.
Ezt mind nagyapa mesélte?
De ennek már vagy száz éve.
Amúgy apa hol van?
A Saalheim Idősotthonban.
Hol?
Azt hittem, a faluban él.
Nem, nyugdíjasotthonban van.
Azóta sem beszéltetek?
Biztosan megbánta már a szavait.
Azt, hogy úgy kiakadt a válásotok…
és a költözés miatt.
Nagyapa is eljön a lagzira?
Persze! Miért ne jönne?
Már ha az állapota engedi.
Szegény nagyon rossz bőrben van.
- Szia, Alex! - Ezek szerint felismersz?
Na, lejössz?
Kopp-kopp!
Anyával és Sanna nénivel elmegyünk nagyapáért. Te is jössz?
Valamit be kell fejeznem a suliba.
Várj!
Vidd az inhalátorodat!
És ne nagyon pörögj, jó?
Nehogy kifáradj a lagziig.
Noah!
Igen, megyek már!
Indulunk!
Hol is tartottunk?
Van kedved csónakázni?
Kipróbálod?
Naná! Már milliószor láttam, hogy csináljátok.
Ne olyan gyorsan, Laura!
Ne rinyálj, kapaszkodj!
- Nicsak, kit látnak szemeim! - Apa?
Szia, apa!
Szevasz, nagyfiú! Mizu?
Úgy örülök neked!
Nem köszönsz neki?
De. Máris.
Szóval tényleg ti vagytok.
Hol van Laura?
Otthon maradt. Vagyis valószínűleg Alexszel csavarog.
A kis gerlepár. Na és hogy s mint?
Hogy vagy, Ella?
Jól.
És te?
Sürgősen szereznem kell egy fehér inget.
Nekem van, szívesen kölcsönadom.
Köszi, de azt inkább te vedd fel!
Amúgy sem jönne rám.
Hová mentek? Megszöksz az oltár elől?
Csak elugrunk Aikéért.
Akkor Kim majd eligazít. Az előbb hívták be.
Valószínűleg apátokkal van.
Szuper, köszi.
Akkor hát találkozunk a templomban, hölgyeim!
- Szia-mia, haramia! - Te vagy a haramia!
Hová tűntek az emberek?
Hogyhogy hová? Hisz ott vannak.
De csak öregek.
Kissé kihalt a város. Már csak az idősotthon maradt.
SAALHEIM IDŐSOTTHON
Nincs itt valami recepcióféle?
Hol van mindenki?
Gőzöm sincs.
Gyere, Noah! Megkeressük nagyapát.
Hannah!
Kislányom!
Hannah!
Ments meg!
Sajnálom, de én nem Hannah vagyok.
- Mi történik itt, anya? - Nem tudom.
Jaj, Kirschner asszony!
Feküdjön vissza az ágyba!
- Igen? - Kimet keressük. Itt van?
Igen, az irodában van. Egy pillanat!
Várjon! Kim, kuncsaftok!
Sanna!
Szia, Kim! Zavarunk?
Nem, dehogy. Vártalak titeket. Aikéhez jöttetek, ugye?
Meg akarjuk hívni az esküvőre!
Az tetszene neki. Itt nem sok mókában van része.
Ella!
Jó újra látni.
Szia, Kim!
Na, gyere, nagyfiú! Megkeressük a nagypapádat.
- Mi folyik itt? - Mire gondolsz?
Az öregekre. Mindig ilyenek?
Ja, hát, kevés az emberünk.
Lakó viszont egyre több van, és nem bírjuk erővel.
De mindenki csak tétlenül nézi, ahogy egyre romlik a helyzet.
Meg vannak kötözve?
Muszáj volt rögzítenünk őket.
Különben elmászkálnak, orra buknak, és összetörik magukat.
Tudom, szörnyű, de mi mást tehetnénk? Túl kevesen vagyunk.
Van, hogy órákig az ürülékükben fetrengenek. Bár tehetnék ellene!
Jó napot!
Nagyapa?
Én vagyok az, Noah.
Gyere ma el az esküvőre, légyszi!
Már nem ismersz meg?
Noah?
Drágám! Hát megtaláltad nagyapát!
Szia, apa!
Én vagyok az, Ella.
Hogy vagy?
- Miért néznek így? - Ritkaságszámba mennek a látogatók.
A legtöbbjükhöz jó, ha pár évente benéznek a gyerekek vagy az unokák.
Az is kész csoda.
Sajnálom, nem…
- Tudom, a te helyzeted más. - Nem más.
Már rég el kellett volna jönnöm.
Apa!
- Szerinted vihar lesz ma? - Elképzelhető.
- Mutassak valamit? - Mutass! Mit?
- Hová megyünk? - Majd meglátod.
Jártál már itt?
Mi ez?
Sír?
Totem.
Az ősi szellemek tiszteletére.
Ez a kő közel 2000 éves.
Elvileg megóvja a családokat, összetartja őket,
az idősek tiszteletére szólít.
Milyen családokat?
Mindannyiunkét.
Aki ellenük tesz, arra átok száll.
Nézd csak!
E és L?
Ella és Lukas.
A szüleim.
A szüleid itt jártak tinikorukban,
és örök szerelmet fogadtak egymásnak.
Aztán mégis elváltak.
Én meg visszamegyek Berlinbe.
Én is lelépnék ebből a koszfészekből.
A városban élnék,
mint te.
- Sanna! - Éljen!
Sanna!
Malick!
- Ideje ágyba bújnod. - De nem vagyok álmos!
- Csak még egy dalt. Légyszi! - Oké, egy utolsót.
Pacsi!
- Anyja fia. Éppolyan makacs. - Inkább azt mondanám, apja fia. Vagy nem?
- Mindig is önfejű voltál. - Mindketten azok vagyunk.
Te követted az álmod,
és a városban nyitottál praxist.
Nem kértél a vidéki magányból.
Megbántad valaha?
A költözést?
Anya! Apa!
- Gyertek! Szól a dalunk! - A családi dalunk!
De legalább a gyerekeink csodásak.
Egykor hittem
Örökké tart a csoda
S mámor uralja az éjszakát
Ám megkopott a fény, a láng is oda
Jött a bús hajnallal a józanság
Ha engedem, vérré válik bennem
De elillan, hogyha nem vagy itt
Ne döntsd a fejed az ablaküvegnek
Megüli a köd vonásaid
SAALHEIM IDŐSOTTHON
Mi a franc?
Hahó?
Van itt valaki?
Miért sereglettetek ide?
A zenét hallgatjátok?
Tetszik nektek?
Hahó?
Ti is kirittyentenétek magatokat a tükör előtt?
Szép ruhába bújnátok, és csörögnétek a buliban?
Kár, hogy nem hívtak meg.
Amúgy is takarodó van.
Maga meg mit művel ott?
Gyerünk, emberek! Mars az ágyba!
Az egy elektromos vezeték!
Kérem, hagyja abba! Tegye le a kábelt!
Ne rágja! Az egy elektromos…
Hadd maradhassunk még!
Hadd maradhassunk még egy kicsit,
és hallgathassuk a zenét!
Gyere, kelj fel! Fellőtték a pizsit.
Nem!
Nem érek rá veled szórakozni.
Bassza meg!
Istenem!
Üljön vissza!
Azt mondtam, üljön vissza!
Ne!
ESKÜVŐ
SAALHEIM IDŐSOTTHON
Ne!
Holnap találkozunk!
Szeretlek titeket!
Vigyázzatok az úton!
Holnap is menjünk ki a tengerre, jó?
- Benne vagy? - Benne.
Menjünk!
Minden oké. A ma este amúgy is rólad szól.
- Szeretlek, nővérkém! - Én is téged.
- Reggel tali? - Igen.
Bújj be az esernyő alá!
Még mindig szereted?
Nem, Kim!
Hol van apa?
Aludj szépen vissza, kicsim!
Az volt a legjobb, amikor újra együtt táncoltatok.
A mi dalunkra.
A mi dalunkra…
Gyorsan!
Várj! Csukd be a szemed!
Minek?
Rajta, csukd be a szemed!
Remélem, nem túl giccses. Nem vagyok egy romantikus alkat.
Tudom.
Oké, most már kinyithatod a szemed.
Ó, bébi!
Félek…
hogy idővel megkopik a varázs.
Ugyan!
Mindig varázslatos lesz.
Tudod, honnan tudom?
Onnan, hogy…
te vagy életem szerelme, Sanna Marie Wagner.
Ő az idősotthonban lakik.
Ez a faluból jön.
Úristen!
Laura?
Egy csomó ember ácsorog kint.
- Miféle emberek? Vendégek a lagziról? - Nem, nem azok.
Idős emberek.
Pontosan mit láttál?
Nem hiszel nekem?
Ez…
Ez nagyapa.
Mondani akarsz valamit, Aike?
Itt várj!
Az összes helyi segélyhívó vonal jelenleg foglalt.
Kérjük, várjon!
Kim! Szállj be!
Szállj be a kocsiba! Gyerünk!
Mi folyik itt?
Anya, ne!
Ne, anya!
Halló?
Minden rendben?
Hannah!
„Tiszteld az időseket!
Sokan vannak, és egy nap te is közéjük tartozol majd.”
Anya, nézd!
Mi az?
Szent ég!
Nyomás be a házba, és zárj be minden ajtót, ablakot!
Maradj Noah mellett! Világos?
Megértetted?
Sanna?
Sanna!
Ella!
Mi történt?
Hallod, amit mondok?
Laura!
Laura! Jól vagy?
Mi folyik itt? Mi ütött az öregekbe?
Nem tudom! Hol van Noah?
Nem tudom elérni Alexet!
Őt ne féltsd, a nagybátyjával van. De hol van Noah?
Hol van az öcséd?
Be akartak jutni, ezért eltorlaszoltam az ablakokat, ahogy mondtad.
- Nem tágítottak. - Noah!
Hol van Aike?
Nem tudom!
Noah! Hol vagy?
Noah!
Noah?
Megtaláltad?
Nem láttad, mit tettek Sannával és Malickkal.
De azt igen, hogy néz ki a falu.
- Engedj át! - Ella!
- Lukas, engedj át! - Ella!
Ella!
Eressz, vagy vedd el tőlem a fegyvert!
Maradj itt! Hadd menjen! Ne menj ki!
Hol a gyerekem?
Hol a fiam? Hol a gyerekem?
Ha szeretsz, maradj itt!
Ígérem, mindjárt visszajövünk.
Ne! Maradj itt!
Hol van a gyerekem?
Noah!
Aike!
Hol van Noah?
Mit tettetek vele?
Miért hallgatsz?
- Miért nem szólalsz már meg? - Fejezd be, Ella! Elég!
- Ella, ne! - Ne!
Ő az unokád!
A kis unokád, apa!
Ella!
Noah!
Van valaki a házban.
Hol a fiam?
Noah!
Kim?
Sosem ártottam nektek.
Engem nincs okotok bántani.
Laura!
Menjenek onnan!
El az ajtótól!
…miképpen mi is megbocsátunk az ellenünk vétkezőknek…
Hol van Laura?
Hallod?
- Ez a te hibád. - Mi?
Magamra hagytál.
- Mit tettél? - Ő nem az én lányom.
…és ne vígy minket kísértésbe…
Gyermekem, ments meg, kérlek!
Hannah…
Laura!
Segítsetek! Kim, tartsd a zseblámpát a tűzhely felé!
Jól van.
Ismered őt?
Az otthonban lakik?
Hogy hívják?
Nem tudom.
Mi a neve?
Elárulná…
Engem csak az érdekel, hol a fiú.
Hol van a fiunk?
Miért csináljátok ezt?
Mit ártottunk nektek?
Nem csináltunk semmit.
Nem tudom, kire haragudtok ennyire,
ki bánt veletek ilyen rosszul…
de nem mi voltunk.
És főleg nem a kisfiunk.
Hol a fiam? Ő semmit sem vétett nektek.
Hol van a fiam?
Ella, ne!
- Hagyd abba, Ella! - Nem!
Állj le, Ella!
Ella!
Hol van a fiam?
Mit látsz?
Egy emberi lényt
vagy egy állatot?
Fogalmad sincs, mit éltünk át
röpke életünk során.
Rajta!
Ölj meg!
Inkább a halál, mintsem hogy állatként kezeljenek.
Noah!
Noah, drágám, hol voltál?
Nagyapa felvitt a padlásra, hogy ne essen bajom.
A lelkemre kötötte, hogy maradjak ott.
Aztán csatlakozott a többiekhez, és pedig fent maradtam.
Haragszol rám?
Nem.
Nem, angyalom. Dehogy haragszom rád.
Nagyon ügyes voltál. Jól elbújtál.
Mi az?
Noah, mi a baj?
- Noah! - Nem kap levegőt!
- Noah! - Az inhalátort!
Nyugodj meg, Noah! Lélegezz mélyeket!
Ne félj! Lélegezz mélyeket!
- Nyugalom! - Noah!
Noah!
Figyelj, Noah! Mély levegő! Lélegezz velem!
Ahogy gyakoroltuk. Rajta! Be…
És ki. Na még egyszer! Be…
Hallgass a nővéredre!
És ki.
- Lélegezz! Szép lassan! - Mind itt vagyunk.
Apa is, anya is. Mind veled vagyunk.
Mind itt vagyunk.
Minden rendben lesz.
Túl gyenge.
Bevisszük a nappaliba, és pirkadatig várunk.
- Utána lelépünk. - Felveszed?
Apa átvisz.
Kim!
Jössz te is?
Nővér!
TISZTELD AZ IDŐSEKET…
Nővér!
Csodállak, Ella.
Lukas még mindig a te nevedet szokta mormolni álmában.
A te nevedet vagy a gyerekekét,
miközben én álmatlanul virrasztok.
Tudod, miért nem fog engem soha úgy szeretni, mint téged?
Mert te leléptél.
Mert elhagytad.
Olyan könnyű eldobni a másikat!
Én viszont itt rekedtem, ebben a…
szarfészekben.
Még az apádról is én gondoskodtam.
Kim!
Nem akarom tőled elvenni Lukast.
Sosem volt semmi gond az idősekkel.
Amíg meg nem jelentél.
Miért van nyitva az ajtó?
Sajnálom.
Mit?
Lukas!
Ki kell jutnunk innen, anya!
Használjuk az alagutat, amiről Noah beszélt!
Biztos megvan még.
Menj előre, Noah! Ezen jutunk ki!
Minden rendben lesz.
Futás!
Nyomás!
- Noah! - Ne!
- Be kell mennünk. - Ne!
- Noah! - Ne!
Képes vagy rá, szívem.
Ügyes vagy, Noah! Csak így tovább!
Anya!
Add a kezed!
Szeretlek!
VESZÉLYHELYZETET HIRDETTEK KI VÉRFÜRDŐ AZ IDŐSOTTHONBAN
ALEX - 19 NEM FOGADOTT HÍVÁS
Alex!
Laura!
Laura, te vagy az?
Alex… Noah és én jól vagyunk, de a szüleink…
Sajnálom! Az én családom is halott.
Hol vagy? Találkozhatnánk?
A tengernél vagyok. Az erdőn át gyere, a totemnél!
De siess! Már mindenhol ott vannak.
Siess!
Alex?
Alex!
Bassza meg!
Noah!
Gyere, Noah!
Gyere csak!
Nagyapa?
Ne nézz ide, Noah! Fordulj el!
- Te is énekelj, Laura! - Hagyjál már!
Egykor hittem
Örökké tart a csoda
Anyáék dala.
A családi dalunk!
S mámor uralja az éjszakát
Aki szétszakítja a családot, arra átok száll.
Ám megkopott a fény, a láng is oda
De a békítő gesztusok kiengesztelik az ősi szellemeket.
Jött a bús hajnallal a józanság
Mit látsz?
Egy emberi lényt
vagy egy állatot?
Ha engedem
Vérré válik bennem
De elillan, hogyha nem vagy itt
Úgy sajnálom, apa!
Kismadár sír: „Ó, szegény tollaim!”
A szél hátán tovaszárnyalok
Tovaszárnyalok
Te nem bántanál minket, ugye, nagyapa?
Sosem lennék képes rá.
Nagyon szeretlek titeket.
Mostanában többször is azt álmodtam, hogy a világ lángra gyúlt.
Egy mindent felemésztő, hatalmas tüzet láttam.
És minél többet töprengek a történteken,
annál inkább hiszem,
hogy amit az öcsémmel, Noah-val
ezen a nyáron átéltünk,
az rövidesen mindenhol bekövetkezik.
A magányban sínylődő lelkek
szörnyeteggé torzulnak…
és végső soron csak szeretettel
győzhető le a gyász és a félelem.
Csak akkor leszünk képesek
végre megbízni egymásban.
Egyszer megkérdeztem nagyapát,
hogy mi, fiatalok
tehettünk-e volna bármit, hogy ne vívjuk ki az idősek haragját.
Nagyapa elmosolyodott, és azt mondta, ő csak egy szerencsétlen vénember,
akinek az emlékezete már nem a régi.
Biztosan tehettünk volna valamit.
Volt rá alkalom…
csak elszalasztottuk.
NE FELEJTSD EL MEGÖLELNI A SZÜLEIDET, NAGYSZÜLEIDET, DÉDSZÜLEIDET!
A SZERETET MINDENT LEGYŐZ.
A feliratot fordította: Somogyi Tímea