Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PRESENTERER
FØR I TIDEN TRODDE MAN AT EN HEVNLYSTEN ÅND BODDE I GAMLE FOLK.
EN MØRK MAKT SOM BESATTE DE SVAKESTE MEDLEMMENE I KLANEN.
OG DREV DEM TIL BLINDT RASERI.
…været i Tyskland fra østlig og sørøstlig Europa
bringer varm havluft vår vei.
Etter at morgentåka letter,
vil det bli sol og tørt med stigende temperaturer.
I helgen vil det bli 30 grader i store deler av landet.
I nordøst blir det temperaturer opp mot 40 grader.
Nordlig til nordvestlig vind utpå kvelden.
På tirsdag vil det stort sett være overskyet med spredte byger…
ELDREOMSORG 24
-Det forventet han ikke. -Hva mener du?
Du sa at jeg ikke liker føtter.
-Det sto i profilen hans. -Ja!
-Det var iallfall det du sa. -Jeg vet!
Jeg må gå. Jeg tok Jules skift og må til neste leilighet.
Du skulle jo komme hjem. Nå har du sikkert dårlig samvittighet.
Ikke vær dum.
Jeg synes så synd på dem.
Hele bygningen har gått til dundas. Ikke en eneste barnefamilie.
Jeg må legge på. Gamle Reincke venter på meg.
Han triste fyren i rullestolen.
Hallo?
Herr Reincke?
ENSOMHET ER DE GAMLES VEDERLAG
Herr Reincke?
Hjelp.
Herr Reincke?
Hjelp.
Hva er i veien?
Det er meg, Melissa.
Du, hvis du vil…
Nei!
Vær så snill…
Ikke!
Noen uker før de første personene ble drept,
hadde vi en samtale på skolen om hvordan samfunnet drastisk eldes.
Vårt sosiale system vil kollapse i de kommende år.
Konflikter mellom generasjoner vil eskalere.
Men i ettertid er det ingen som egentlig vet
hva som utløste det som skjedde de siste varme sommerdagene.
Natten fyller sansene mine uten lyd
Kom igjen, Laura, syng med!
Niks.
Laura er for gammel til sang. Sant?
Det var familiesangen vår. Pappa sang den alltid med oss og morfar.
Til mamma skilte seg fra ham.
Kan du svare, Noah? Det er Sanna.
-Hei, tante! -Hei, råtass. Står til?
-Bra. Mamma kjører. -Jeg gleder meg til å se dere.
-Når er dere framme? -GPS-en sier 11 minutter.
Jeg er så nervøs, men Malick er enda verre. Hei, babe!
Og kjolen din?
Den er nydelig. Jeg skal bruke den på jobb også.
Brudekjolen din?
-Har Aike det bra? -Ja, har morfar det bra?
FORBINDELSEN BRUTT
Den ble bare brutt.
Det går bra. Vi snart framme. Da ser vi jo hvordan han har det.
Gleder meg til å se morfar.
Og pappa.
-Ikke stopp. -Lukas!
-Hold øye med Thalan. Straks tilbake. -Greit.
Jeg må til hjemmet. Linda ringte. Noen av beboerne nekter å spise.
Så de ringer deg?
Ja, det er nok bare været.
Skal vi droppe bryllupsfesten? Vi kan…
Sannas bryllup? Ella kommer med Laura og Noah.
-Vil du ikke se barna dine? -Jeg kan se dem i morgen.
Jeg er ikke sjalu, Lukas. Iallfall ikke så veldig.
Jeg vil se deg i hvit skjorte igjen. Jeg tenner på det.
-Meg eller skjorta? -Begge deler. Sammen.
Ella!
Hei, vakre brud!
Vent! Jeg kommer ned. Malick, Ella er her!
-Hei, dere! -Malick!
Sanna!
-Hvordan var kjøreturen? -Grei. Når kom dere?
I forrige uke. Vi har vasket og pyntet.
-Hvor er seremonien? -I landsbykirken.
-Festen er her. -Dere har mamma og pappas gamle rom.
-De andre bor i landsbyen. -Er det hotell der?
Bare ett. Men det var en god idé å gifte seg her, ikke sant?
Se, Noah. Dere pleide å leke der borte i skogkanten.
På den gamle husken. Du og Laura.
Pappa hang den opp for oss.
Se hva Malick har gjort med hagehuset.
Vi renoverer fortsatt, men han ordnet et soverom
med vedovn, badekar og himmelseng.
Jeg tror han har planlagt noe for i kveld.
Jeg skjønner.
Et kjærlighetsrede.
Visste du at det er en underjordisk gang som forbinder de to husene?
Jaså?
Rike folk pleide å tilbringe ferien her.
Morfar sa det. Og buttene bodde der borte.
-Buttene? -De gjorde alt arbeidet.
-Vasking og matlaging og sånt. -Butlere!
Ja, og de brakte maten gjennom tunnelen.
Fortalte morfar deg alt det?
Men det var over hundre år siden.
Hvor er pappa?
På Saalheim aldershjem.
Hvor? Jeg trodde han bodde i landsbyen.
Nei, han bor på aldershjem.
Har dere ikke snakket siden?
Han er sikkert lei seg for det han sa.
Om din og Lukas sin skilsmisse og at du dro.
Kommer morfar på bryllupsfesten i kveld?
Selvsagt. Hva tror du?
Jeg håper han er i god nok form.
Han er kraftig redusert.
-Hei, Alex. -Så du vet fortsatt hvem jeg er?
Kommer du ned?
Bank, bank.
Vi skal hente morfar. Vil du bli med?
Jeg må gjøre ferdig noe skolearbeid.
Vent!
Ikke glem inhalatoren.
Ikke overanstreng deg.
Så du ikke er så sliten på bryllupsfesten.
-Noah! -Vent! Jeg kommer.
Det er på tide å dra!
Hvor var vi?
Lyst på en liten båttur?
Vil du prøve?
Gjerne! Jeg har sett deg og onkelen din gjøre det tusen ganger.
Laura! Ikke så fort!
Ikke vær pysete. Hold deg fast!
-Se hvem som kommer der. -Er det pappa?
Hei, pappa!
Hei, din rakker, står til?
Jeg er så glad.
Vil du ikke snakke med ham?
Jo da. Jo.
Jeg tenkte at det var dere.
Hvor er Laura?
Hun ville bli i huset, men snek seg nok ut for å treffe Alex.
Turtelduene. Står til, dere?
Står til, Ella?
Bra.
Hva med deg?
Jeg må finne en hvit skjorte et sted.
Jeg har en hvit skjorte du kan låne, pappa.
Nei, den må du ha på, din rakker.
Den ville ikke passe pappa uansett.
-Hvor skal dere? Skal ikke du gifte deg? -Hente Aike på hjemmet.
Kim kan vise dere rundt. Hun dro nettopp dit.
Hun er nok hos faren deres.
Flott. Takk.
Ok, mine damer. Vi sees i kirken.
-Ha det, gamle ørn! -Gamle ørn, selv!
Hvor er alle?
Hva mener du? Det er folk her.
Men bare de gamle.
Det er ikke så mye igjen rundt her. Bare aldershjemmet, ingenting annet.
SAALHEIM ALDERSHJEM
Må vi ikke melde oss et sted?
Hvor er alle?
Ingen anelse.
Kom, Noah. La oss finne morfar.
Hannah!
Barnet mitt.
Hannah.
Redd meg!
Beklager, men jeg er ikke Hannah.
-Hva skjer, mamma? -Jeg vet ikke.
Herregud, fru Kirschner.
La oss få deg i seng.
-Ja? -Vi ser etter Kim. Er hun her?
Hun er på kontoret. Bare et øyeblikk.
Vent. Kim, kunder!
Sanna!
Hei, Kim. Er du opptatt?
Nei, ikke i det hele tatt. Dere kom for å besøke Aike, sant?
Morfar skal komme i bryllupet.
Da blir han sikkert glad. Det er lenge siden det ble feiret noe her.
Ella.
-Hyggelig å se deg igjen. -Hei, Kim.
Bli med meg, din rakker. La oss finne morfaren din.
-Hva skjer her? -Hva mener du?
-De gamle. Er de alltid sånn? -Vi er underbemannet.
Det blir stadig flere av dem vi ikke kan ta oss av.
Alle bare står på sidelinjen. Det blir bare verre og verre.
Men de er bundet til senga.
Immobilisert, ja.
Vi er nødt, ellers går de sin vei, faller og blir skadet.
Jeg vet hvordan det høres ut. Men hva kan vi gjøre? Vi er for få.
Noen ligger i dritt i timevis. Skulle ønske jeg kunne endre det.
Hei.
Morfar?
Det er meg, Noah.
Vi vil du skal komme på bryllupsfesten i kveld.
Kjenner du meg ikke igjen?
Noah?
Vennen, du fant morfar.
Hei, pappa.
Det er meg, Ella.
Har du det bra?
-Hvorfor ser de sånn på meg? -Det er sjelden besøk for tiden.
De fleste får besøk av barn eller barnebarn annethvert år,
hvis overhodet.
Beklager, jeg…
-Jeg mente ikke deg. -Jo.
Jeg skulle ha kommet for lenge siden.
Pappa.
-Blir det tordenvær i dag? -Kanskje.
-Skal jeg vise deg noe? -Gjerne. Hva da?
-Hvor skal vi? -Bli med meg.
Har du vært her før?
Hva er det? En grav?
Et monument,
til våre forfedres ånder.
Steinen er nesten 2000 år gammel.
Den skal beskytte familier slik at de holder sammen
og hedrer sine gamle.
Hvem sine familier?
Alles familier.
Den som skader dem blir forbannet.
Og se her.
E og L?
Ella og Lukas.
Foreldrene mine.
Moren din og Lukas var her som tenåringer
og satte sitt spor for all evighet.
Likevel skilte de seg.
Og jeg må snart tilbake til Berlin.
Jeg vil også vekk herfra.
Dra til storbyen… som deg.
-Sanna! -Hurra!
Sanna!
Malick!
-Det er leggetid. -Jeg er ikke trøtt.
Bare én sang til.
Ok, én sang.
Ja da!
-Akkurat som moren sin. Like sta. -Akkurat som faren sin, eller?
-Du var sta. -Vi tok ikke mye fra hverandre.
Du fulgte drømmen din om å bo i byen og ha et eget advokatkontor,
fremfor ensomheten på landet.
Angrer du?
På at vi dro?
Mamma! Pappa!
-Det er familiesangen vår! -Familiesang!
Det ble i det minste skikk på barna.
Å én gang vite
At disse dagene varer for alltid
Natten fyller sansene mine uten lyd
Fargene renner bort Ingen levende lys skinner
Alt jages bort når morgenen gryr
Når den gripes Festes den dypt i blodet
Den er min, men bare gjennom deg
Ikke for å kjøle pannen mot vinduet
Den tunge tåken driver alltid forbi
SAALHEIM ALDERSHJEM
Hva faen?
Hallo?
Er det noen der nede?
Hvorfor sitter dere alle her?
Hører dere på musikken?
Liker dere den?
Hallo?
Nå vil dere også pynte dere litt foran speilet?
Ta på penklær og bli med de andre på festen?
Dere er ikke invitert.
Dessuten er det leggetid.
Hva er det du gjør?
Kom igjen, dere! Leggetid!
Det er en strømledning!
Ikke gjør det. Legg fra deg ledningen!
Slutt å bite strøm…
Bare litt lenger.
La oss være oppe litt lenger
og høre på musikk.
-Kom. På tide å krype til køys. -Nei!
Jeg har ikke tid til sånt stress.
Faen!
Herregud.
Sett deg ned.
Sett deg, sa jeg!
Nei!
BRYLLUPSFEST
SAALHEIM ALDERSHJEM
Nei!
Sees i morgen!
Glad i dere!
Kjør forsiktig til landsbyen!
La oss dra på vannet i morgen tidlig.
-Lover du? -Lover.
La oss dra!
Det går bra. I kveld handler alt om deg.
-Glad i deg, storesøster. -Glad i deg.
-Ses i morgen tidlig. -Ja.
Kom under paraplyen.
Elsker du henne fortsatt?
Kim, nei!
Hvor er pappa?
Nå må du sove, vennen.
Det beste var da dere danset sammen igjen.
Til sangen vår.
Fortere!
Vent. Lukk øynene.
-Hva? -Lukk øynene.
Håper det ikke er for teit. Jeg er ikke den romantiske typen.
Ja, ja.
Nå kan du åpne øynene.
Å, baby.
Jeg er redd…
…at det en dag ikke blir så perfekt som nå.
Du.
Det vil alltid være perfekt.
Vet du hvorfor jeg vet det? Fordi du…
Du er mitt livs kjærlighet, Sanna Marie Wagner.
Han er fra hjemmet.
Det kommer fra landsbyen.
Herregud!
Laura?
Det står mange folk utenfor.
-Hvilke folk? Fra bryllupsfesten? -Nei, ikke fra festen.
Gamle folk.
Hva så du?
Tror du ikke på meg?
Det… Det er morfar.
Hva prøver du å fortelle oss, Aike?
Vent her.
Alle nødnumrene i ditt område er opptatt.
Ikke legg på.
Kim! Sett deg inn!
Sett deg i bilen! Sett deg inn!
Hva er det som skjer?
Mamma, nei!
Nei, mamma.
Hallo?
Går det bra?
Hannah.
"Hedre de eldre.
For de er mange, og en dag vil dere alle være som dem."
Mamma, se her!
Hva er det?
Herregud!
Laura, gå inn i huset og lukk alle vinduer og dører.
Og bli hos Noah. Forstår du? Forstår du?!
Sanna?
Ella!
Hva har skjedd?
Hører du hva jeg sier?
Laura!
Laura. Går det bra?
Hva foregår? Hva feiler det de gamle?
Jeg vet ikke! Hvor er Noah?
Jeg får ikke tak i Alex.
Alex har det bra. Han er med onkelen sin. Hvor er Noah?
Hvor er han?
De prøvde å komme seg inn, så jeg sperret vinduene som du sa.
-De ga seg ikke. -Noah!
Hvor er Aike?
Jeg vet ikke!
Noah! Hvor er du?
Noah?
Noah!
Noah?
Fant du ham?
Du så ikke hva de gjorde med Sanna og Malick.
Jeg så hva de gjorde i landsbyen.
-Slipp meg forbi! -Ella!
-Lukas, slipp meg forbi! -Ella!
Ella!
Slipp meg eller ta pistolen selv!
Bli her! Nei, slipp henne! Ikke gå ut dit!
Hvor er barnet mitt?
Hvor er sønnen min? Hvor er barnet mitt?
Hvis du elsker meg, bli her.
Jeg kommer rett tilbake.
Nei! Bli her.
Hvor er barnet mitt?
Noah!
Aike?
Hvor er Noah?
Hva har dere gjort med ham?
Kan du si noe?
-Hvorfor står du bare der uten å si noe? -Ella, stopp! Nei!
-Ella, stopp! -Nei!
Han er barnebarnet ditt!
Han er barnebarnet ditt.
Ella!
Noah!
Det er noen i huset.
Hvor er barnet mitt?
Noah!
Kim?
Jeg har ikke gjort dere noe.
Hvis dere skal skade noen, ikke skad meg.
Laura!
Kom dere vekk derfra! Vekk fra døra!
…som vi tilgir våre skyldnere…
Hvor er Laura?
Du!
-Det er din feil. -Hva?
Du lot meg være alene.
-Hva har du gjort? -Hun er ikke min datter.
…og led oss ikke inn i fristelse…
Mitt barn, redd meg.
Hannah.
Laura!
Hjelp meg. Kim, ta lampa og lys på ovnen.
Ok.
Kjenner du ham?
Fra hjemmet?
Hva heter han?
Jeg vet ikke.
Hva heter du?
Kan du…
Jeg vil bare vite hvor gutten er.
Hvor er barnet vårt?
Hvorfor gjør dere dette?
Hva har vi gjort dere?
Vi har ikke gjort dere noe.
Jeg vet ikke hvem dere er så sinte på,
og hvem som behandlet dere dårlig…
…men det var ikke oss.
Spesielt ikke sønnen vår.
Hvor er han? Han har ikke gjort dere noe.
Hvor er barnet mitt?
Ella, stopp.
-Ella, stopp! -Nei!
Slutt, Ella!
Ella!
Hvor er barnet mitt?
Hva ser du?
Et menneske,
eller et dyr?
Du vet ikke hva vi har sett
i våre altfor korte liv.
Gjør det.
Drep meg.
Jeg vil heller dø enn å leve som et dyr.
Noah!
Noah, hvor var du?
Morfar gjemte meg på loftet så jeg ikke skulle bli skadet.
Han sa: "Bli der!"
Så gikk han ut til de andre, og jeg gjorde som han sa.
Er du sint på meg?
Nei.
Nei, min engel. Jeg er ikke sint på deg.
Du gjemte deg bra. Du var flink.
Hva?
Hva er i veien?
Han får ikke puste.
-Noah. -Inhalatoren hans.
Noah, ro deg ned. Pust rolig.
Ikke vær redd. Pust rolig.
-Ro deg ned. -Noah.
Noah!
Noah, hør på meg. Pust dypt inn. Pust med meg.
Som vi øvde. Kom igjen. Inn…
Og ut. Ok, igjen. Inn…
Hør på søsteren din.
-Og ut. -Pust.
-Vi er her. -Rolig.
Pappa er her. Mamma er her. Alle er her.
Alle er her.
Det ordner seg.
Det går bra.
Han er for svak.
Legg ham i stua og vent til det blir lyst.
-Så drar vi herfra. -Kan du ta ham?
Pappa skal bære deg.
Kim.
Kommer du?
HEDRE DE GAMLE…
Jeg beundrer deg, Ella.
Lukas sier navnet ditt i søvne iblant.
Ditt og barna dines navn, og jeg ligger våken ved siden av.
Vet du hvorfor han aldri vil elske meg like mye som deg?
Fordi du dro.
Fordi du dro fra ham.
Det er så lett å dra fra noen.
Og jeg ble her, på dette…
…møkkastedet.
Jeg tok meg av faren din.
Kim.
Jeg vil ikke ta fra deg Lukas.
Jeg har aldri hatt problemer med gamle.
Alt dette begynte da du kom.
Hvorfor er døren åpen?
Jeg er lei for det.
Hva da?
Lukas!
Vi må komme oss ut herfra!
Tunnelen til hagehuset som Noah fortalte oss om!
Den er sikkert der fortsatt!
Noah, du først. Dette er veien ut.
Det går bra, min engel.
Løp!
Fortsett!
-Noah! -Nei!
-Noah, vi må inn dit. -Nei!
-Noah. -Nei!
Du klarer det, vennen.
Bra jobba, Noah! Fortsett!
Mamma!
Rekk meg hånden!
Jeg er glad i deg!
NØDSTILSTAND ERKLÆRT BLODBAD PÅ ALDERSHJEMMET
ALEX - 19 UBESVARTE ANROP
Alex.
Laura! Laura, er det deg?
Alex… Noah og jeg har det bra, men foreldrene våre…
Herregud. Familien min er også død.
Hvor er du? Kan vi treffes?
Ved vannet. Gå gjennom skogen, forbi monumentet.
Fort deg! Det er gamle overalt! Fort deg!
Alex?
Alex!
Faen!
Noah.
Noah, kom igjen. Kom igjen.
Morfar?
Ikke se, Noah! Se bort!
-Kom igjen, Laura, syng med! -Niks.
Å én gang vite
At disse dagene varer for alltid
Mamma og pappas sang.
Familiesangen vår.
Natten fyller sansene mine uten lyd
Den som bryter opp familier blir forbannet.
Fargene renner bort Ingen levende lys skinner
Den som forsvarer dem, beroliger forfedrenes ånder.
Alt jages bort når morgenen gryr
Hva ser du?
Et menneske,
eller et dyr?
Når den gripes
Festes den dypt i blodet
Den er min, men bare gjennom deg
Beklager, pappa.
En fugl jamrer seg over Sine brukne, gråtende fjær
Med regnet og vinden Flyr jeg verden over
Du vil ikke gjøre oss noe. Sant, morfar?
Jeg kunne aldri skadet dere.
Jeg er så veldig glad i dere.
De siste par nettene har jeg drømt om verdenen i flammer.
Om en stor brann som fortærer alt.
Og jo mer jeg tenker på alt som skjedde,
jo mer innser jeg
at det min lillebror Noah og jeg
opplevde i sommer
snart vil skje over hele verden.
Hvordan vi forvandler de ensommes sjeler
til noe mørkt…
…og hvordan bare kjærlighet
kan overvinne sorgen og frykten.
Til vi endelig…
endelig stoler på hverandre.
En dag spurte jeg morfar
om det noensinne var et øyeblikk
da vi unge kunne ha avverget det raseriet de gamle rettet mot oss.
Morfar smilte og sa at han var en skrøpelig gammel mann,
og at han ikke kunne huske så langt tilbake.
Men det fantes et øyeblikk.
En gang.
Fantes det et øyeblikk.
GI DINE FORELDRE, BESTEFORELDRE OG OLDEFORELDRE EN STOR KLEM.
KJÆRLIGHET ER ALT.
Tekst: Cathrine Hvidsten Jenkins