Downloaded from YTS.MX
Jak bych popsala tuhle kapitolu svýho života?
Official YIFY movies site: YTS.MX
Minulý týden jsem získala řidičák Vždycky jsme to tak chtěli
Bože!
Hrajou ji v rádiu.
Abych jela k tobě
Posloucháte nejpopulárnější písničku planety.
„Drivers license“ od Olivie Rodrigo.
Spolu jsme nebyli...
Byl to nejšílenější týden mýho života.
V druhém pololetí posledního ročníku jsi vydala první singl?
Dokonce v prvním, ne ve druhým.
Totálně mě to dostalo.
MÁM ŘIDIČÁK
Pro ty, kdo se teď přidali, nahrála jsem píseň „drivers license“.
Je to můj debutový… Jak se tomu říká? Debutový singl?
Jde o první písničku z mojí perspektivy, která vyšla.
Na všech platformách se drží na prvním místě
a láme všemožný rekordy.
V jednom okamžiku se mi změnil život.
BAVIČKA ROKU
Mám divnej život. Jako bych…
Odstěhovala jsem se z domu. Nebydlím s rodičema.
Album je hotový, mám skoro po střední.
Je to divný. Všechno se to děje současně.
Ahoj, já jsem Olivia Rodrigo…
…z Kalifornie.
Chci zazpívat písničku pro mé přátele a rodinu.
Začínám teď.
Když jsem v Salt Lake, hodně myslím na začátky, kdy jsem začala psát SOUR.
Vždy jsem ráda psala emotivní písně.
Vzpomínám, jak jsem psala extrémně úzkostný písně
o tom, jak nezapadám do společnosti nebo o tak něčem.
Vždy mě přitahovala taková hudba,
která se dotýkala hlubin lidský duše.
Tvorba písní je nejlepší práce a dovednost.
Nic lidi nespojuje víc
a nic není lepším oknem do lidských emocí než hudba.
Před měsícem ses se mnou rozešel
Tvoji přátelé jsou mí
Ty víš, že vím, že dál jsi šel
Máš nějakou novou
Další, co povzbuzuje dobrou stránku tvou
Že mé srdce zapomnělo, myslela jsem si
Na slunečnou minulost naši
Ale je tak milá, je tak hezká
Znamená, že jsi na mě zapomněl?
Snad jsi šťastný
Ale ne tak, jako jsi byl se mnou
Nechci sobecká být, ale nemůžu tě nechat jít
Najdi si někoho skvělého, ale ne někoho lepšího
Snad jsi šťastný, ale nebuď šťastnější
Říkáváš jí
Že krásnější dívku jsi neviděl?
Kraviny o věčný lásce, co vážně jsi nemyslel?
Vzpomeň, že jsem tomu věřila
Když jsem to od tebe poprvé slyšela
A teď ji tu rozebírám
Jako by to způsobilo, že bude ti chybět srdce zlomený, co mám
Ale je krásná Zdá se laskavá
Nejspíš se ti z ní hlava motá
Snad jsi šťastný
Ale ne tak, jako jsi byl se mnou
Nechci sobecká být, ale nemůžu tě nechat jít
Najdi si někoho skvělého, ale ne někoho lepšího
Snad jsi šťastný
Fakt ti přeju jen to nejlepší
Řekni jí, že ji miluješ, ale ne tak, jak jsi miloval mě
Mysli na mě v dobrém, když ruce tvé ji konejší
Snad jsi šťastný, ale nebuď šťastnější
Snad jsi šťastný
Ale ne tak, jako jsi byl se mnou
Nechci sobecká být, ale nemůžu tě nechat jít
Najdi si někoho skvělého, ale ne někoho lepšího
Snad jsi šťastný, ale nebuď šťastnější
Velká část alba vznikla mezi Salt Lake City a Los Angeles.
Napadlo mě, že by bylo fajn ještě jednou vyrazit na cestu.
Chci ty písně hrát na místech, který pro mě tolik znamenaly,
a vidět je dospělejšíma očima.
Vzpomínám, jak jsem na net nahrála „happier“.
Pustila jsem si ji a říkala si, že je to děs.
Žádný lajky, zpěv taky hrůza. Proč jsem to udělala?
Ale něco mi říkalo, že ji mám nechat online.
Ten pocit mi pomohl, všechno se tím totiž změnilo.
Vítejte v GREEN RIVER
Ta písnička způsobila, že jsem potkala Dana.
On ji našel a řekl si, že se mu líbí a musíme spolupracovat.
„Happier“ byla první píseň, co jsme spolu produkovali.
A pak i zbytek mýho alba.
Hotovo, už jede. Zblbla jsem to.
Tahle asi nejede.
produkce SOUR Březen 2021
Ano.
- Co je to? - První píseň, co jsme spolu napsali.
Hudební producent
Nechci ji slyšet. Fakt ji nechci slyšet.
Co je to?
Pláču na parkovišti
Ty sám nevíš, co chceš
Smutná Olivia! Byla jsem smutná!
Dala jsem ti všechno
Ale všechno asi není dost
Prý ztrácíš nejlepšího přítele Ale jakou asi mám náladu?
Zase říkáš, že je konec, ale tentokrát už opravdu
Byla jsem tak smutná. Když jsem ji psala, byla jsem smutná.
- Bože. - Smutná?
Vzpomínám si. Byla jsem **** smutná.
- Fakt? - Jo.
- Zajímavý. - Bylo to dávno.
Dávno… Asi před rokem.
- Já vím. - Šílený.
A furt jsem se přes to nepřenesla. Ježíši.
Ten vztah mi neustále lámal srdce.
Byla jsem v situaci, kdy jsem ho musela vídat.
On byl s jinou, což mě úplně ničilo.
Jako by každý den byl konec světa.
Nikdo nechápal, jak se cítím. Nikdo se se mnou neztotožnil.
Myslím, že psaním písní o tom, jak se cítím,
jsem si asi tvořila kamarádku.
„Jealousy, jealousy“ byla druhá píseň pro to album.
Psala jsem ji v době,
kdy jsem byla negativním způsobem posedlá sociálními sítěmi.
Nenáviděla jsem, jak se kvůli nim cítím.
Jako bych tam nepůsobila správně.
Je to těžký, protože…
Člověk myslí na to, jak chce být vnímán.
Chcete, aby vás lidi sledovali kvůli talentu, ale taky je vám 18
a chcete, aby vás ostatní považovali za krásný, zábavný a vůbec.
Když nad tím přemýšlíte až moc,
jste zklamaní ze skutečnýho života. Nic dobrýho z toho nevzejde.
ÚSMĚV, JSTE NA KAMEŘE
Telefon bych fakt chtěla rozbít
Vidím jen holky, který jsou až moc dobrý
Mají bílý zuby a dokonalý těla Kéž by mi to bylo jedno
Vím, že jejich krása mě zajímat nemusí
Ale mám pocit, že mě děsně dusí
A nemůžu to nechat být
To porovnávání mě pomalu zabíjí
Myslím, že moc myslím
Na děcka, co mě neznají
Je mi ze sebe zle
A to, co mi schází, to, co mi schází, je být někým jiným
Závist, závist mě teď doprovází
Mě teď doprovází
Vidím, jak ostatní mají to, co chci
A já jim to přeju, ale vlastně ne
Super retro oblečení a dovolenkový fotky mají
Nesnáším to, bože zním šíleně
Jejich výhra mi v ničem nebrání
Vím, že to tak je, ale nemůžu si pomoct
Prostě v tom jedu
To porovnávání mě pomalu zabíjí
Myslím, že moc myslím
Na děcka, co mě neznají
Je mi ze sebe zle
A to, co mi schází, to, co mi schází, je být někým jiným
Závist, závist
Jo, máš úžasný kámošky
Večery trávíš venku, jezdíš si v tátově autíčku
Vždycky máš super storku
Tvou krásnou tvářičku i krásnýho přítele vídám
Chci být jako ty A to tě ani neznám
Vidím, jaká bych měla být
Šťastnější, krásnější, závist, závist
Vidím, jaká bych měla být
Hrabe mi, cítím jen závist, závist
To porovnávání mě pomalu zabíjí
Myslím, že moc myslím
Na děcka, co mě neznají
Je mi ze sebe zle
A to, co mi schází, to, co mi schází, je být někým jiným
Závist, závist
Je mi ze sebe zle
A to, co mi schází, to, co mi schází, je být někým jiným
Závist, závist mě teď doprovází
Dneska jsem ti volala
Jak se máš, jsem se zeptala
Mluvila jsem jen normálně
Ale stejně jsem se tě nějak dotknula
Pěkněs mi to v hlavě do****, chlapče
Nikdy jsem o sobě tolik nepochybovala
Jsem krásná a zábavná, chlapče?
Teď mě štve, že jsem ti takovou moc dala
Je to vždy jeden krok vpřed a pak tři zpátky
Jsem láska tvýho života, než tě vytočím do obrátky
Jo, je to vždy jeden krok vpřed a pak tři zpátky
Mačkám špatný klávesy.
Jsem anděl a taky ďábel. Ale ty jsi pořád jen dobrák
Jo, ty jsi pořád ten dobrák
Starý texty.
Tuhle píseň jsem napsala den před tím, než mi dal kopačky.
Takže jsem ji tenkrát chvíli nemohla poslouchat.
„1 step forward, 3 steps back“ jsem napsala v autě
cestou do Salt Lake City s mámou.
Milovat někoho, kdo je nestabilní, je vážně těžký.
Vyvolává to úzkost a pocit nejistoty.
Je drsný mít pocit, že kolem někoho musíte chodit po špičkách,
když od něj jen chcete uznání, lásku a podporu.
Zdá se vám, že nemůžete mít pocit lásky a přijetí.
Je to vždy jeden krok vpřed a pak tři zpátky
Jsem láska tvýho života, než tě vytočím do obrátky
Údolí bohů, Utah
Vždy jeden krok vpřed a pak tři zpátky
Miluješ mě, chceš mě, nenávidíš mě? Chlapče, já ti nerozumím
Fakt ti nerozumím
Masochisticky je to zajímavá věc
A trochu vzrušující mi to připadá
Jaký dnes budeš milenec?
Doprovodíš mě domů, nebo plačky půjdu sama?
Vždy jeden krok vpřed a pak tři zpátky
Jsem láska tvýho života, než tě vytočím do obrátky
Vždy jeden krok vpřed a pak tři zpátky
Miluješ mě, chceš mě, nenávidíš mě? Chlapče, já ti nerozumím
Ne, je to tam a zpátky, řekla jsem něco špatně?
Je to tam a zpátky, co jsem řekla, řešíme
Je to tam a zpátky, udělala jsem něco špatně?
Je to tam a zpátky, chyba asi není ve mně
Vždy jeden krok vpřed a pak tři zpátky
Nechala bych tě, ale mám jen tuhle houpačku
Vždy jeden krok vpřed a pak tři zpátky
Miluješ mě, chceš mě, nenávidíš mě? Chlapče, já ti nerozumím
Fakt ti nerozumím
13. července 2020.
„Dnes jsem dostala řidičský průkaz. Napjatě očekávaný úspěch.
Všichni příbuzní mi volali a gratulovali.
Došlo mi, že řidičák jsem tolik chtěla i kvůli klukovi.
Vždycky mi vadilo, že jsem moc mladá, nemůžu za ním jet a nejsem svobodná.
On by měl být s holkou, co svobodná je.
Ten dojem postupně vyprchával. Byl to fajn pocit.
Stejně se ale teď nemůžu zamilovat do jinýho.
Nedokážu si to ani představit.“
Říkala jsem si, že by mohla být výjimečná.
Když ne pro ostatní, tak pro mě ano, protože jsem v tý písni zachytila zkázu
způsobem jako nikdy dřív.
V druhý sloce je:
Dneska jsem jela předměstím a představovala si, že jedu za tebou
Ta věta sice doslova říká,
že jsem jela k tobě domů,
ale vzpomínám si, že jsem se tehdy vyrovnávala s tím,
že někdy, když někoho fakt milujete
a trávíte s ním hodně času,
tak se s ním cítíte jako doma.
Tehdy jsem tu písničku poslouchala. Nebyla venku,
měla jsem demo na telefonu. Poslouchala jsem ji při řízení.
Kdykoli na ni došlo, sevřel se mi žaludek. Protože to…
Odpovídalo to tomu, co jsem cítila.
Na zamilovanosti je nejhorší, že má člověk co ztratit.
Kamarád a hudebník
- Skvělá odpověď. - Mám to tak se vším.
S každou součástí svýho života. I u kariéry si říkám:
„Bože, jsem za všechno fakt vděčná.“
Ale když máš něco tak super,
je to děsivý, protože si říkáš:
„Co když o to přijdu?“
Jak bereš něco, co se ti stalo,
ať už je to super nebo intenzivní zážitek, a jak to pak měníš v píseň?
Já nevím, můj styl psaní písní
mě občas trochu převálcuje.
Vyprávění nemusí vždycky vycházet
- jen z toho špatnýho. - Ano.
To si chci opakovat po zbytek kariéry.
Snad se nestane, že když nebudu zničená,
- nevydám už ani album. - Kde je inspirace?
- Jo, přesně. - Jo.
Nevím, jestli jsem někdy slyšel píseň, která by to shrnula víc
než „drivers license“. Zdá se, že to prožíváš.
- Díky. - Dobrým i bolestným způsobem.
první nahrávka „drivers license“
Minulý týden jsem získala řidičák Vždycky jsme to tak chtěli
Hrozně ses na to těšil, abych konečně jela za tebou
Ale dneska jsem jela předměstím a plakala, protože spolu jsme nebyli
Pořád jsem nevinná, jako jsem byla při vydání „drivers license“.
Nejspíš jsi s tou brunetou
S tou, o které jsem si myslela…
Nevím, možná jsem teď trochu tvrdší.
Že je mnohem starší než já Má vše, co bych kdy chtěla
Nevím, hluboko uvnitř jsem pořád stejný člověk.
Jsem pořád citlivá, emocionální a laskavá. Alespoň doufám.
Tolik se toho stalo. Žiju teď úplně jiný život.
Je to zvláštní.
Ale co cítila jsem k tobě, bylo výjimečný
Písně asi budu psát pořád.
Je to můj způsob sebevyjádření.
Můj způsob, jak dát světu smysl.
Jen řekni, že myslíš vážně
Co jsi psal v té písni pro mě
Tak jo, tady to je.
nahrávání „drivers license“
Kamarádky už nebaví poslouchat, jak jsem zničená
Ale je mi jich trochu líto…
natáčení klipu „drivers license“
Nepoznají tě, jako tě znám já
Jo, dneska jsem jela předměstím
A představovala si, že jedu za tebou
Vím, že dokonalí jsme nebyli, ale co cítila jsem k tobě
Bylo výjimečný
zkouška s kapelou
Nedokážu si představit, jak můžeš být tak v pohodě
Teď když jsem pryč
focení na singl „drivers license“
Asi jsi nemyslel moc vážně, co jsi psal v té písni pro mě
Protože jsi tvrdil, že je to navěky A teď tu jedu sama
Červená, stopka
Pořád tě vidím
V autech bílých, na zahrádkách
Nemůžu jezdit tam
Kam jsme chodili
Protože tě pořád **** miluju, zlato
Všechny ty chodníky
Slyším tě v provozu, jak jsme se smáli
Do toho hluku
Bože, mám dost, už dost
Ale já tě pořád **** miluju, zlato
Vím, že dokonalí jsme nebyli, ale co cítila jsem k tobě
Bylo výjimečný
Zpívejte!
Nedokážu si představit, jak můžeš být tak v pohodě
Teď když jsem pryč
Asi jsi nemyslel moc vážně, co jsi psal v té písni pro mě
Protože jsi tvrdil, že je to navěky A teď tu jedu sama
Jo, mělo to být navěky
A teď tu jedu sama
Úspěch „drivers license“ všechno změnil.
Z hraní v ložnici nebo s Danem ve studiu
jsem se prvně přesunula na superdůležitý akce.
Bylo to fakt něco.
Vydáte takovou písničku a říkáte si: „Bože, to je paráda.“
A všichni se začnou ptát: „Co dál? Co vydáš teď?“
A vy na to: „Ježíši, zrovna jsem s tím přišla, ono to nestačí?“
Bavili jsme se o vydání alba? Ptala jsem se tě na to?
- Ne, neptala. - Ne?
Neptala ses na to. Doslova jsi…
Řekla jsem, že udělám album, jestli do toho jdeš.
Řekla jsi, že prostě uděláme album.
Jednou jsi vystresovaná volala ze Salt Lake City.
Říkala jsi, že musím hned přijet.
A já řekl, že jasně, jdeme na to.
Že chci vydat album, jsem vydavateli volala
asi týden po vydání „drivers license“.
Napadlo mě: „Kruci, moji hudbu uslyší mnohem víc lidí,
než jsem si původně myslela. Chci do toho dát fakt všechno.“
Zavolala jsem jim, ale nebyli si jistí. Já byla naprosto odhodlaná.
Tak kdy jí řekneš, že jsme to dělali i my?
Myslí si, že je to výjimečný
Ale je to recyklovaný
To bylo naše místo Našla jsem ho já
Vtipy, co říkáš, jsem vymyslela já
Když jste spolu, máš pocit déjà vu?
V tom albu a hlavně v „deja vu“
jsem doslova posedlá a znepokojená
myšlenkou, že se vztahy vlastně recyklují.
Poprvý jsem se dozvídala o lásce a vztazích.
Napadlo mě, že nic z toho není výjimečný. Všechno se to opakuje.
Když jsme s Danem psali „deja vu“,
chtěli jsme napsat živou a specifickou píseň.
Myslím, že to „deja vu“ splňuje.
Hlavně ve slokách zachycuje lidský uvažování.
Specifičnost a autenticita jsou u písně mý dvě nejoblíbenější věci.
To jsem se asi naučila u coutry hudby.
Country písně jsou specifický i autentický.
Proto jsou někdy tak dojemný.
Když napíšu píseň bez těchto vlastností, nemám ji moc ráda.
Abych byla upřímná, po „drivers license“ jsem tu píseň vydat nechtěla.
Připadala mi špatná. Nelíbila se mi, čekala jsem, že se nebude líbit nikomu.
Tři čtyři dny před oznámeném „deja vu“
jsem volala manažerovi, ať to zastaví, že to nechci, že nemůžu, že se mi nelíbí.
Teď už tu píseň mám ráda, ale „drivers license“ měla úspěch,
takže mě děsilo vydat novou píseň.
„Deja vu“ je ve všech ohledech úplně jiná než „drivers license“.
„Drivers license“ vyvolala spoustu rozruchu a nenávisti.
Říkala jsem si,
že když tu píseň vydám, budu v dramatickým milostným trojúhelníku.
Jako bych nenáviděla ostatní holky. To jsem nechtěla.
Žádná z mých písní nic takovýho netvrdí.
Nic takovýho totiž necítím.
Mám mraky poznámek, všechno je to stejný.
V hlavě si na tom vždycky něco najdu.
- Musím do toho jít. - Něco ti řeknu.
Na telefonu Matt Morris
- Souhlasím. - Jo.
Kdykoli slyším „drivers license“, říkám si, že jsem to měl vydat.
Bla, bla, bla. Je to **** nejlepší píseň světa.
- Jo. - Lidi ji žerou.
Nikdo tam neslyší nic špatnýho.
- Jo. - Takže…
Ano.
MOTOR VU THEATER UVÁDÍ DEJA VU
Autem do Malibu
Jahodová zmrzlina
Jeden kopeček pro dva
Měníte si bundy
Směje se, jak malá na tobě vypadá
Zas sledujete Glee
Je trochu otravná
Zpíváte a je to nádherný
Nejspíš se chlubí
Kamarádkám tvrdí, jak jsi výjimečný
Tak kdy jí řekneš, že jsme to dělali i my?
Myslí si, že je to výjimečný, ale je to recyklovaný
To bylo naše místo Našla jsem ho já
Vtipy, co říkáš, jsem vymyslela já
Když jste spolu, máš pocit déjà vu?
Máš pocit déjà vu?
Voláš jí a málem ji oslovíš jako mě
Buďme upřímní, zníme dost podobně
Další herečka
Asi prostě máš svůj typ
Určitě zná Billyho Joela, pustils jí „Uptown Girl“
Společně s ní ho zpíváš
A vsadím se, že jí říkáš, jak ji miluješ
Mezi refrénem a slokami
Tak kdy jí řekneš, že jsme to dělali i my?
Myslí si, že je to výjimečný, ale je to recyklovaný
To byl seriál, co jsme o něm mluvili
Tu písničku jsem ti pustila, co ona ji teď zpívá
Když jste spolu, máš pocit déjà vu?
Máš pocit déjà vu?
Jahodová zmrzka v Malibu
Netvař se, že jsme to nedělali
Měníte si bundy, jako jsme si je my měnili
Jo, je to recyklovaný
Hraješ jí na klavír, ale netuší
Že Billyho Joela máš ode mě
Jiná holka, ale nic není nový
Vím, že máš pocit déjà vu
Hodně jsem přemýšlela nad… Abyste se vyrovnali se zlomeným srdcem,
musíte podle mě odpustit člověku, který vám ublížil, ale taky sobě.
Našla jsem básničku, co jsem si napsala do poznámek.
„Musela jsem tě milovat, když mohl ses ke mně tak chovat.“
Líbila se mi. Upoutá pozornost.
Takže je z ní první věta písničky.
Musíš to zkusit.
Koukni…
Koukni se, co je teď…
Tak jo. Jdeme na to. Fajn.
Naštvaněji!
- Zvládnu to. - Naštvi se!
Jsi naštvaná.
Došlo ke zločinu. Máš z něj radost, ale jsi i smutná.
Spousta matoucích pocitů.
Líbí se mi verš: „Srdce zlomený, čtyři ruce krvavý.“
Vinu nesou dva lidé.
Za zlomený srdce můžou dva. Nemůžete ho mít zlomený,
když se nedostanete do pozice, kdy je to možný.
Tahle píseň mi pomohla si odpustit.
Musela jsem tě milovat…
…Když mohl ses ke mně tak chovat
Byla jsem tvůj spolupachatel
Sledovala jsem, jak jsi zmizel
Nechala jsem se pohřbít
Srdce zlomený, čtyři ruce krvavý
Co všechno jsem dělala
Jen abys byl můj
Co všechno jsi udělal
Snad to byl oblíbený zločin tvůj
Alibi jsi ve mně měl
Já se snažila, tys to přeháněl
Omlouvala jsem tě kamarádkám svým
Teď když siréna zazní
Koukám, jestli nejsi tady
Víš, že bych to udělala zas
Co všechno jsem dělala
Jen abys byl můj
Co všechno jsi udělal
Snad to byl oblíbený zločin tvůj
Hořkosladký pomyšlení na to, co jsme zničili
Táhlo mě to dolů, ale spolu jsme padali
Tolik ničení a tolik problémů
Nenávidím tě, ale přitom se směju
Koukni se, co je teď z nás
Co všechno jsem dělala
Jen abys byl můj
Co všechno jsi udělal
Snad to byl oblíbený zločin tvůj
Oblíbený zločin tvůj
Protože jsi byl můj
„Good 4 u“ je další píseň, co mě jen tak napadla.
Líbí se mi, jak vyjadřuje vztek a malichernost
zábavným a ironickým způsobem,
ne agresivním a krutým.
Bez toho kolem to má větší dopad.
Tak to vyjmeme?
Nikdy nebudeš tak zničený…
- Je to lepší bez. - Zkus to znovu.
Jako se teď cítím já
Tak.
- Pomohlo to? - Pomohlo.
Podle mě to má takhle větší dopad.
Nikdy nebudeš tak zničený, jako se teď cítím já
Ani to nižší? Ten démon, co ho tam mám?
- Nelíbí se mi tam. - Démon se ti nelíbí?
Tak na to kašlu…
Nikdy nebudeš tak zničený, jako se teď cítím já
- To potřebujeme. - Super.
- Máme tam satana. - Dej ho pryč a pusť mi to.
Park Red Rock Canyon, Kalifornie
No, tak to ti přeju Dost snadno jsi šel dál
Našel sis holku novou, trvalo to jen týdnů pár
Vzpomínám, jak jsi říkal, že svět chtěl jsi mi dát
Ale asi ti to přeju Hodně jsi makal na sobě
A ta terapeutka, co jsem našla, ti dost pomohla
Teď můžeš být lepší chlap pro tu svoji novou
Tak to ti přeju Vypadáš dobře a zdravě, já ne
Pokud tě to tedy zajímá
Tak to ti přeju
Vedeš si vážně skvěle Jenom beze mě
Bože, kéž bych to dokázala
Úplně jsem se zbláznila Celou noc jsem
Na podlaze koupelny plakala
Tobě je to jedno Já to vážně nechápu
Ale asi ti to přeju
Tohle ti přeju Asi máš vše, co jsi kdy chtěl
Koupil sis auto a v práci se ti daří
Jako bychom spolu nikdy nebyli
Co to **** jako je?
Tohle ti přeju Jako bychom se ani nepotkali
Vzpomínáš, jak jsi přísahal, že jsem jenom jediná
Která tě kdy chápala?
Tak na to kašlu, kašlu i na tebe
Nikdy nebudeš tak zničený, jako se teď cítím já
No, tak to ti přeju Vypadáš dobře a zdravě, já ne
Pokud tě to tedy zajímá
Tak to ti přeju
Vedeš si vážně skvěle Jenom beze mě
Bože, kéž bych to dokázala
Úplně jsem se zbláznila Celou noc jsem
Na podlaze koupelny plakala
Tobě je to jedno Já to vážně nechápu
Ale asi ti to přeju
Možná jsem moc citlivá
Tvá apatie je jako rána otevřená
Možná jsem moc citlivá
Nebo jsem ti byla jen ukradená
Možná jsem moc citlivá
Tvá apatie je jako rána otevřená
Možná jsem moc citlivá
Nebo jsem ti byla jen ukradená
No, tak to ti přeju
Vypadáš dobře a zdravě, já ne
Pokud tě to tedy zajímá
Tak to ti přeju
Vedeš si vážně skvěle Beze mě
Jsem jako sociopat
Úplně jsem se zbláznila Celou noc jsem
Na podlaze koupelny plakala
Tobě je to jedno Já to vážně nechápu
Ale asi ti to přeju
No, tak to ti přeju Dost snadno jsi šel dál
Přemýšlela jsem, jak jsem napsala „enough for you“.
Napsala jsem to v ložnici v Salt Lake City s pohledem upřeným do zrcadla.
Hrála jsem na kytaru sama sobě v zrcadle.
Což je vzhledem k tématu písně fakt vtipný.
Tou dobou jsem cítila zdrcující méněcennost.
Méněcennost, která se objeví,
když někoho opravdu milujete.
Máte pocit, že pro někoho nejste dost dobří,
protože on je pro vás celý svět. Bylo to zdrcující.
Líbí se mi ale, jak ta písnička začíná vlastně omluvou.
Nakonec je v ní i trocha naděje.
Vždy jsem chtěla být pro tebe dost dobrá
Ale žádná nemůže být dost dobrá
Pro tebe
Dost dobrá pro tebe
Ne, žádná ti není dost dobrá
- Copak? - Jsem z toho smutná. Nevím.
Ani tohle se ti nelíbí?
- Nevím. - Co se ti nelíbí?
Je jako všechny moje ostatní písničky,
jen má jiný slova.
Fajn. Chceš elektrickou kytaru?
Pomůže to?
Nevím.
Fajn.
Tu písničku jsem psala na konci tvorby alba.
Poslouchala jsem ji a říkala si, že je na ní špatně úplně všechno.
Mám ji ráda, slova i melodii,
ale vzpomínám si,
že mi kytara připadala mimo. Nelíbilo se mi to, nemohla jsem zpívat.
V duchu jsem tam viděla mraky problémů.
Chtěla bych, aby to bylo trochu emotivnější.
Mám pocit, že když pozorně neposloucháte, nepochopíte, o co tam jde.
Šíleně to rozebíráš.
- Souhlasím. Je to emocionální. - Šíleně.
To je fakt.
Je emocionální. Ničí mě, kdykoli ji slyším.
Jako dětský herečce vám všichni říkají, jak jste skvělá.
Stačí minimum a všichni: „Ty jsi hvězda.“
Odmalička jsem z toho byla zklamaná.
Říkala jsem si, že řeknou cokoli.
Tak jsem to vzala z druhý strany
a říkala si, že dělám všechno špatně.
Začala jsem si být kritičkou:
„Pořád je co zlepšovat. Zlepšuj se.“
Pochvalu za dobrou práci jsem nebrala.
Tehdy jsem ráda bývala s tátou,
cítila jsem, že on jediný mi říká pravdu.
Bylo těžký se s tím v dětství smířit,
že nemůžu všem věřit,
že mi nikdo neřekne, když něco podělám.
Myslím, že Dan je taky takový.
Dan je někdo, kdo mi nepochybně řekne:
„To bys dělat neměla. Já bych to nedělal.“
Toho si fakt moc cením,
protože upřímných je jen málo lidí. Chápete, jak to myslím?
Aby vám někdo takhle pomáhal, chce to jeho péči a laskavost.
Když jsme spolu chodili, tak jsem se kvůli tobě líčila
Abych byla jako jedna z princezen, co s tebou chodila
Dřela jsem, abych byla krásnější
Ale tys jenom řekl, že na lichotky nejsi
Znala jsem tvý oblíbený kafe i písničky nazpaměť
Četla jsem tvý motivační knížky, abych zněla chytře náramně
Pitomě citlivá a tebou posedlá
Od začátku jsem věděla, že to takhle končívá
Našel sis zajímavější, hned jak jsi odešel
Já jsem zas uplakanější, přemýšlím jen, co jsi vlastně chtěl
Říkáš, že jsem věčně nespokojená, ale to asi není pravda
Vždy jsem jen chtěla být pro tebe dost dobrá
Jen jsem chtěla být pro tebe dost dobrá
Možná nejsem tak zajímavá jako holky, co jsi znal
Ale tobě nemohlo míň záležet na někom, kdo tě miloval
Řekla bych, žes mi zlomil srdce, ale zlomils mnohem víc
Nechci mít tvůj soucit, chci zas sama sebou být
Než sis našel zajímavější, hned jak jsi odešel
Já jsem zas uplakanější, přemýšlím jen, co jsi vlastně chtěl
Říkáš, že jsem věčně nespokojená, ale to asi není pravda
Já jen chtěla být dost dobrá
Myslíš, že jsem tě milovala, abys mě zahodil?
Myslíš, že jsem tě milovala, a sama nic nezasluhovala?
Ale neříkej, že je ti to líto, lituješ jenom sebe
Jednou totiž budu vším pro svého přítele
Budu pro něj dost zajímavá
A to ty pak budeš plakat
Říkáš, že jsem věčně nespokojená
Ale to asi není pravda
Věčně nespokojená nejsem já, ale jenom ty
Já jen chtěla být dost dobrá
Ale žádná asi nemůže být dost dobrá
Pro tebe
Dost dobrá pro tebe
Ne, žádná ti není dost dobrá
Co je to?
Netuším.
- Můžeme? - Asi.
Zradil jsi mě
Vím, že ti to není líto
Ublížil jsi mi
Mluvil jsi s ní
Asi máš pravdu. Nelíbí se…
Musí tam být…
Ublížil jsi mi
Mluvil jsi s ní Když jsme byli spolu
Milovala jsem tě v nouzi Ale to smeť ze stolu
„Traitor“ patří k mým nejoblíbenějším písním.
Líbí se mi věta: „Asi jsi mě nepodvedl, ale stejně jsi zrádce.“
Myslím, že je to přesný vyjádření
toho velice bolestivýho pocitu, který máte,
když někdo, koho dobře znáte, jde rychle dál.
Amboy, Kalifornie
To je na tvorbě písniček někdy nejtěžší.
Ponořit se do bolestných emocí.
Když píšete písničku, nemůžete si lhát. Alespoň pro mě je to těžký.
Hnědý provinilý oči, malý bílý lži
A já dělala, že nic nevím
Že jsi s ní mluvil, možná i hůř
Mlčela jsem, abys zůstal mým
A není to sranda?
Jak jsi za ní běžel, sotva jsme skončili?
A není to sranda?
Prý jste se jen přátelili Teď to tak fakt nevypadá
Zradil jsi mě
Vím, že ti to není líto
Ublížil jsi mi
Mluvil jsi s ní Když jsme byli spolu
Milovala jsem tě v nouzi Ale to smeť ze stolu
Uběhly dva týdny a už randíte spolu
Asi jsi mě nepodvedl, ale stejně jsi zrádce
Bože, kéž bys to měl promyšlený
Než jsme se tvářili, že jsme zamilovaný
Když spí v posteli, co jsme spolu stavěli
Neopovažuj se zapomenout
Že zradil jsi mě
Vím, že ti to není líto
Ublížil jsi mi
Mluvil jsi s ní Když jsme byli spolu
Dal jsi mi slovo Ale to smeť ze stolu
Uběhly dva týdny a už randíte spolu
Asi jsi mě nepodvedl, ale stejně jsi…
Stejně jsi zrádce
Jo, stejně jsi zrádce
Bože, kéž bys to měl promyšlený
Než jsme se tvářili, že jsme zamilovaný
S Danem asi fakt blázníme.
5 dní do předání seznamu skladeb SOUR Březen 2021
Jak to?
Chceme přidat ještě jednu energickou písničku.
Počkat, počkat. Tady není žádné „my“.
Já chci přidat jednu…
Olivia chce na album přidat písničku.
Nedaří se nám ji vybrat.
Jak to myslíš?
Procházeli jsme si písničky v záznamníku.
Jaký to je mít pět dní na výběr písní a každý den měnit názor?
Neměním názor každý den! Prostě chci jednu navíc!
Získala jsem řidičák
Je to háčko, nebo…
- Řidičák - Ne, je to béčko.
- Jo, béčko. - Dobře.
Co dneska napsat písničku? Můžeme napsat písničku.
- Jaká stupnice? - Gis moll.
- Co tohle? - Nevím.
Je to super.
- Co? Dobrý. - Nahraju to, ať to nezapomenu.
Výborný.
Tak teď chci plakat
Paráda, Dane. Super.
Řekni mi
A tady pak…
- Zábava. - Skvělý.
Bylo by fajn mít song jménem „brutal“.
Co kdyby tam bylo…
Zpívalo by se tam, že lidi jsou zlí, svět je krutej.
A pak by… „Bože, to je brutální.“
- To se mi líbí. Je to brutální. - Líbí? Jo. Takový punkový.
Jo. Líbí se mi to. Fakt se mi to líbí.
- Dobře. - Líbí se mi to.
Bože, to je brutální.
„Brutal.“ Záběr první. A poslední.
Tohle jsme napsali včera.
Tak jo. Slyšíš v pohodě, nebo…
- Mám… Neslyším. - Neslyšíš. Jasně, protože…
Zkus to teď.
Jsem tak hrozně nejistá, smrt už se na mě chystá
- Dobrý. - V pohodě?
Jen budu líbat mikrofon.
Pořádně ho olíbej.
Jsou čtyři, že?
Čtyřikrát. Ukaž mi to. Tři. Devět!
Jsem tak hrozně nejistá, smrt už se na mě chystá
Pořád sleduju zprávy, kdo má rád mě a nenávidí tě
Už mě to fakt nebaví, možná začnu život nový
Média budou zklamaná, protože jsem vykořisťovaná
Sedmnáct je blbej věk, snovej život je **** štěk
Jestli ještě uslyším, užívej mládí, tak se rozbrečím
Sama sebe ráda nemám, ty úzkosti už nezvládám
Kéž bych to dřív udělala a byla víc milovaná
Dobrá písnička, Dane. Je super, že jsme se na to vrhli.
- Proč ne? Máme se bavit. Proto tu jsme? - Jo.
- Ne, psaní hudby není zábava.
Ne. Zvlášť ne u tý naší.
- Je to vážný. - Depresivní.
Cítila jsem se trochu v pasti
a hozená do situace, na kterou jsem nebyla připravená.
Stalo se to přes noc.
Najednou vás všichni sledují.
Říkala jsem si, jestli to vlastně chci. To je dost zásadní otázka.
Miluju větu: „K čemu jsem nevykořisťovaná?“
Když jsem ji psala, připadala jsem si vzteklá.
Přesně to jsem chtěla vyjádřit.
To období mýho života bylo fakt divný.
Připadala jsem si osamělá.
Mohavská poušť, Kalifornie
Toužila jsem mít přítele.
Bylo to v době,
kdy jsem si pročítala, co o mně lidi říkají. Online i v tisku.
Pořád jsem měla zlomený srdce
a vzpamatovávala jsem se z toho všeho.
Dokončovali jsme album.
Dělo se toho tolik.
Musela jsem s tím něco dělat.
„brutal“ s Blu DeTiger a Towou Bird
Jsem tak hrozně nejistá, smrt už se na mě chystá
Pořád sleduju zprávy, kdo má rád mě a nenávidí tě
Už mě to fakt nebaví, možná začnu život nový
Média budou zklamaná, k čemu jsem nevykořisťovaná?
Sedmnáct je blbej věk, snovej život je **** štěk
Jestli ještě uslyším, užívej mládí, tak se rozbrečím
Sama sebe ráda nemám, ty úzkosti už nedávám
Kéž bych to dřív udělala a byla víc milovaná
Já jsem se fakt snažila, tohle jsem za to dostala
Hrozně jsem se naštvala
Prej to jsou léta nejlepší, já jsem živoucí zklamání
Méněcennost není banální
Bože, to je brutální
Nikdo mě nechce mít, štve mě, co si lidi myslí
Mám jen dvě fajn kámošky, jsem nervově labilní
Miluju lidi, co nesnáším. Písně, co píšu, se mi nelíbí
Nejsem cool ani chytrák. Neumím podélně parkovat
Já jsem se fakt snažila, tohle jsem za to dostala
Hrozně jsem se naštvala
Prej to jsou léta nejlepší, já jsem živoucí zklamání
Méněcennost není banální
Bože, to je brutální
Mám zničený ego a zlomený srdce
Bože, já ani nevím
Kde začít to chce
„Hope ur ok“ jsem dokončila jako poslední.
Chtěla jsem folkovější věc z pohledu muzikanta a s příběhem,
aby album zakončila optimističtěji.
Myslím, že i se zlomeným srdcem a ve vší bolesti,
o který jsem mluvila na tom albu,
je v ukončení vztahu a zahájení nový kapitoly i naděje.
Jsou tam mý nejoblíbenější věty.
Líbí se mi: „Snad nakonec sestavil postupku královskou.“
Psala jsem to v ložnici nebo v obýváku.
Šla jsem za tátou do vedlejšího pokoje
a zeptala se, jaká je nejlepší pokerová kombinace.
„Královská postupka.“ Super, to se rýmuje.
Hned jsem to hodila do písničky.
Co říkáš na seznam skladeb?
- Jedno po druhém. Mám toho spoustu. - Fajn.
Krok za krokem.
Chci „brutal“ jako první.
- Fakt? - Fakt.
- To budu mít o víkendu dost práce. - Já vím.
Počkej. Promiň. Nebyla jsem připravená. Fajn. Jsem připravená.
A když se mraky nechtěj rozpustit, příšery se do domu cpou
A dveře zavřít se nedaří
Tak snad víš…
Fajn. Myslím… Je to dobrý. Super.
Mám pár… Zkus to dvakrát, něco ti pak řeknu.
- Dobře. - Ať si zvykneš zpívat na mikrofon.
Chceš to víc nahlas? Nebo dobrý?
- Můžeš mě dát hlasitěji? - Tebe?
Jo. Jsem narcis.
Vydrž.
Dokončení produkce SOUR 30. března 2021
- Asi to máme, Dane! - Jo?
Mám to vytisknout?
- Jo. - Máš dobrý pocit?
Rozpláču se!
- Rozpláču se. - To je smutný.
- Je to divný.
Fakt divný. Strávila jsem tady asi rok života.
Jo. Nic už nebude nikdy stejný.
Ne. Doufejme, že ne.
Další **** nahrávání snad nebude tak smutný.
Je to hořkosladký pocit.
Jo. Hrozně hořkosladký.
Pocit jako v poslední den školy.
Vychází to z bolesti a utrpení,
ale je z toho něco, na co jsem hrdá, co si ostatní můžou vychutnat.
Co do světa přináší smíření, světlo a radost.
Nic lepšího neexistuje.
Neuplyne den,
kdy bych za tu šanci nebyla vděčná a nebyla na sebe hrdá, že jsem to zvládla.
Malibu, Kalifornie
Za rok jako bych vyspěla o čtyři roky.
Jsem úplně jiná. Dobrým způsobem.
Musela jsem si vybudovat hroší kůži, postavit se sama za sebe.
Asi jsem lidem chtěla říct, co mám na srdci a co se mi honí hlavou.
Nějakým hrdým způsobem.
Je na tom něco silnýho. Zvlášť u mladý ženy.
Když jsem byla malá, znávala jsem kluka S blond vlasy a očima modrýma
V pochodový kapele bubnoval
Jeho rodiče se starali víc o bibli, než aby na dítě svý byli hodní
Kvůli tátovi nosil rukávy dlouhý
Teď máme mezi sebou propast obrovskou
Snad nakonec sestavil postupku královskou
Nevím, zda se na mě ještě někdy podíváš
Ale jestli tam někde jsi…
Doufám, že se dobře máš
Kamarádka vyrůstala sama Bráchy vychovala jen ona
Rodiče nenáviděli, koho milovala
Těšila se na vysokou
Štval ji svět, kde vyrůstala
Protože tam rodina jen krev znamenala
Ví, že jsem na ni hrdá, jak to vše zvládla?
Odvážně se zbavila nenávisti, se kterou vyrostla
Moc se nebavíme, ale snad si všímáš
Že chybíš mi
A doufám, že se dobře máš
Napiš dopisy dírám v křídlech, co mám
Nic není navždy Nic není tak dobrý, jak se zdá
A když se mraky nechtěj rozpustit, příšery se do domu cpou
A dveře zavřít se nedaří
Tak snad víš, že jsem hrdá, jak jsi vše zvládla
Zbavila ses nenávisti, se kterou jsi vyrostla
Bože, snad veseleji vše vnímáš
Protože tě mám ráda
A doufám, že se dobře máš
Doufám, že se dobře máš
Vím, že jsi s nějakou novou
Ale nemůžu napsat píseň, co by nesouvisela s tebou
Není to fér, zlato
Proč ti to jde tak snadno?
Zapomeneš na vše, co jsi tvrdíval
Že jsem ta nejlepší, co jsi kdy znal
Asi to bereš zpátky
Měla jsem to čekat taky
Tvrdím, že jsem v pohodě, ale to jenom lžu
Nemůžu milovat jinýho
Závidím, že ti to jde
Bojím se, že milovat mi nepůjde
Jak mám někomu „zlato“ říct?
Když „zlato“ jsi pro mě pořád ty?
Myslíš, že já bych dál jít nechtěla?
Jenže už nemůžu milovat, jako jsem tebe milovala
Překlad titulků: Tomáš Slavík