Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
-Se till att den sitter rätt. -Fixar det.
Det röda passar så bra ihop med det gröna.
Jag hade velat lägga till lite fler volanger.
-Göm stygnen på undersidan. -Fixat.
Små knappar istället för normalstora?
-Älskar det. Dolda och stilrena. -Underbart.
Tack, Kaylee.
Tänk att de inte valde den här designen.
Den är ursnygg, men inte rätt för kunden.
Då kan Gimbles se fram emot stilrena och snygga uniformer.
Och de passar även Magnolia Sky. Okej.
-Då ger vi den till chefen. -Låter bra.
-Jag ber Mia ta hand om den. -Tack.
-Så hon vill prata med oss? -Vi har blivit inkallade.
Jag hörde att Magnolia Sky...
-...ska jobba med Godfrey-galan. -Är det sant?
Det är deras 100-årsjubileum, och kärlekshistorian är så vacker.
Lord Andrew älskade henne så mycket, och lady Josephines stil och elegans.
-Jag vet. -Byggnaden är så romantisk.
Jag har hört att det är en ny film på gång.
Tänk att få jobba med ett sånt projekt.
Biljetterna är slut och mitt jobb är att sy uniformer...
-...för små kunder. -Jag vet.
Du måste ha tålamod. Det kommer att hända.
Mias förtroende ökar för varje dollar du drar in.
Med eller utan volanger.
Vi pratar mer sen.
-Hej, Mia, -Hej, Isabella.
Jag såg designen för Gimble. Jag älskar den.
Kunden älskar den också, men jag har några synpunkter.
De vill ha den större ordern.
-Är det okej? -Inga problem.
Det är en viktig kund.
Snart kan du ta hand om de större spelarna.
Jag klarar av de projekten också.
Mina tre senaste högprofilerade uniformer-
-älskades av kunderna och visade sig också vara lönsamma.
Alla mina designer har blivit mycket uppskattade.
Jag vill få en chans att jobba med större projekt.
Jag vet hur talangfull du är-
-och att du vill låta din kreativitet blomma ut.
-Men jag tror inte att du är redo. -Det är jag.
Du har bra idéer, men du kan inte använda alla på samma gång.
När man jobbar med större ordrar-
-måste man ta kreativa risker.
För att göra det behöver man ha en kristallklar vision.
När du klarar det-
-kan du ta dig an stora projekt som Godfrey Centennial-galan.
Okej. Tack, Mia. Jag förstår.
De ska jobba med Godfrey-galan, och jag får inte vara med.
Du hade passat perfekt.
Jag hade gjort vad som helst för att få designa för Centennial.
Mia gillade iallafall uniformerna. Jag är snart där.
Exakt. Och kom ihåg-
-vad sa Josephine i din favoritfilm "The Godfrey Love For All Time"?
"Det viktiga är inte steg ett"-
-"inte heller det andra, tredje eller det fjärde."
"Är det värt att kämpa för finns inget tak."
"Jag kommer för alltid att kämpa för den här kärleken."
Hon var verkligen en stilikon.
Underskattat, skulle jag säga.
Agnes.
Hon ärar hennes gammelmormors namn.
-Hon fick mig intresserad av design. -Jag vet, hon var fantastisk.
Det är därför "The Godfrey Love for All Time" är min favoritberättelse.
Och för att mamma var producent.
Det är inte bara berättelsen, utan den tidens lyx.
Det var modets höjdpunkt och Josephine stod i centrum.
Och du har sett filmerna hundratals gånger.
Blir du aldrig sugen på dokumentärer?
-För att hålla dig uppdaterad? -Det är jag.
Jag vill inte spendera min fritid med att tyngas ner av katastrofer.
Det förstår jag.
Det är förresten precis så jag skulle beskriva den senaste killen.
Så du tror inte längre på kärlek?
Jag föredrar att läsa om Godfreys.
Det är äkta kärlek. Jag behöver inga fler besvikelser.
Alla kan inte vara besvikelser, Is.
Du är nog bara för kräsen.
De är det, och Godfreys hade inte godkänt dem.
Är det vad det här handlar om?
Du har rätt om en sak. Det var den bästa tidsepoken.
Jag tar den.
-Hej. -Hej.
-Tack. -Godfreys?
Vår tids Romeo och Julia.
Ja, jag håller med. Den perfekta romansen.
Lady Josephine var en riktig ikon. Väldigt inflytelserik.
Hennes stil, styrka och kärlek.
-Vilka filmer. -Ja, filmerna.
"The Godfrey Love for All Time" är min favorit.
Visst, den är svartvit och lite smörig-
-men det är något visst med den. Man blir tagen.
-Den skildrar så vackert vad... -Andrew offrade för sin älskade.
-Ja, exakt. -Verkligen.
-Synd att den inte är på riktigt. -Va?
Det är en saga. Precis som "The Godfrey Love for All Time".
Den är för perfekt. Det kan inte ha gått till så.
Vet du vad, det gick faktiskt till så.
Det är den perfekta berättelsen.
Men det är bara en berättelse.
Det finns bevis på att det ligger mer bakom.
Det gör det alltid.
Andrew och Josephine Audrey Godfrey döljer mer.
Det där tar de flesta experter fel på.
Duet uttalas faktiskt "Audray".
Hennes mellannamn var hennes mormors flicknamn.
Jag skrev det till författaren av Godfreys biografi som tackade mig.
Det finns dessutom inga bevis och allt är berättelser.
Jag antar det, om man ser det så.
Så hur kan en berättelse som hängt med i ett sekel vara falsk?
Det finns många berättelser om drakar-
-som också är övertygande. Vill du ha ett tips på en sån?
Det finns en historiker som skrev en doktrin om...
Han påstår att det döljer sig en skandal under ytan-
-och citerar aldrig tidigare sedda brev.
Ja, precis.
Han hävdar att det här är 1600-talet, då medeltiden aldrig inträffade.
-Jaså? -Ja.
Du borde kontrollera dina källor.
Och uppskatta en perfekt berättelse när du hör en.
Det ska jag. Om jag nånsin gör det. Ha en bra dag.
-Läget, mannen? -Kul att se dig, Blake.
Hej. Trevligt.
Det är så kul att ha en berättare på din nivå här.
Jag är en stor beundrare.
Såklart också av din kände kompanjon, Carl.
-Vi är glada att vara här. -Då sätter vi igång.
Det här är inte ditt typiska uppdrag-
-inom dokumentgenren, men Godfreys-
-firar sitt 100-årsjubileum i år.
Deras kärlekshistoria är viktig för vårt nätverk.
Vi vill att den bästa regissören. VI vill ha dig.
Det låter som ett smickerjobb.
Vi känner oss smickrade.
Det kan finnas en lucka i schemat.
-Han är rätt. Det kanske det gör. -Vad är du ute efter?
Att ni ska filma festen-
-och firandet av deras kärlekshistoria på nära håll-
-på ert eleganta sätt.
-Utmaning godtagen. -Bra.
Gör jag det vill jag gå till botten med allt.
Om man gräver tillräckligt djupt-
-hittar man en historia värd att berätta. Jag vill ha en guide.
Jag vill ha full tillgång till huset. Jag vill ha hela upplevelsen.
Det här projektet är viktigt och vi vill att det ska lyckas.
Nätverket kommer att klura ut nåt.
-Välkommen ombord. -Okej.
Jag mötte just en cyniker som klankade ner på Godfreys.
Åh, nej.
Vad händer här egentligen?
En av våra kunder behövde hjälp-
-så Mia släppte allt för att hjälpa.
Nu letar alla efter en designer som kan hoppa in.
Vad är det för projekt?
-Godfrey Mansion Centennial-galan. -Galan? Kom igen, Kaylee!
Det är fantastisk exponering, väldigt högprofilerat.
Vi hade älskat... Nej? Inte tillgänglig?
Det var synd.
Nej, jag har redan försökt med dem, men tack för rekommendationen.
Okej. Tack.
-Jag hörde. Hur går det? -Hej, Isabella.
Inte bra. Alla på Magnolia är upptagna med annat.
Jag hittar ingen uppdragstagare som kan, och är vettig.
-Vi börjar få ont om tid. -Låt mig ta över projektet.
Jag vet allt om Godfreys. Deras stil, historia, modeinspiration.
Jag är perfekt för jobbet, och du sa att jag har bra idéer.
Du har bara haft kunder som vill ha standarddesigner.
Det här är inte ett standardjobb och det sker på annan plats.
Du har ingen erfarenhet av den typen av miljöer.
Du har fantastiska idéer, men...
Kommer du ihåg Helix?
Jag fick dem att tänka utanför standarddesignen.
Jag arbetare på distans med Fisher och de blev en långtidskund.
Det stämmer.
Du sa att jag inte har en klar vision, men jag är kristallklar.
Jag är lite försiktig med att ge dig mer utrymme-
-men det här ger dig tid att förankra din kreativitet.
Vi ser hur det går.
Ditt jobb blir att designa en signaturklänning-
-som binder samman allt.
Den ska bäras av hedersgästen, den enda levande från Godfrey-släktet.
-Agnes. Jag vet allt om henne. -Okej, det är bra.
Det här är väldigt viktigt för företaget. Klanta dig inte.
Det ska jag inte, jag lovar.
Tack, Mia.
Åh, nej. Den andra sömmerskan avbokade precis.
-Av familjeskäl. -Gjorde hon?
Isabella och Kaylee?
Irwin Jefferson, förvaltare av herrgården.
-Hej. -Hej.
Han hjälper er med väskorna.
Jag såg att ni tog in omgivningarna.
Jag ansvarar för godset och bevarandet, inklusive galan.
I princip alla här och all planering...
-...går via mig. -Toppen.
Nu är ni båda här-
-och jag ser fram emot att se din signaturklänning.
-Tack, Irwin. -Galan är om en vecka.
Det är mycket att göra.
Ert arbetsrum och sovrum är klara och ni blir snart visade dit.
Först vill jag att ni träffar en mycket viktig person i teamet.
-Du. -Du.
Ni har visst redan träffats.
Isabella är chefsdesigner och Blake har anlitats för att göra en film-
-om firandet av Godfreys jubileum.
Han ska även filma den kommande festen.
Jag behövs där borta. Ursäkta mig.
Nerklankaren.
Vänta lite.
Du är Blake Archer, dokumentärregissören.
Det var därför jag kände igen dig.
Du gjorde dokumentären om sockerkriget.
Och serien om medicinsktekniska framsteg, och om glutenfritt för PBS.
Han var även programledare för dem.
Jag har inte sett nåt av dig på ett tag.
Vad gör du nu?
Ska det här sändas på PBS, CNN eller History Channel?
-Den är faktiskt för... -Vad sa du?
-Den är för F&E. -Du?
Fashion and Entertainment?
Ursäkta mig. Blake, dina önskade guidade turer är förberedda.
Nätverket kommer att ta hand om allt.
-Tack så mycket. -Tyvärr...
-...så fick jag precis ett samtal att historieguiden har avbokat.
-Hon födde precis barn. -Åh, jösses.
Hur ska jag få ihop det nu?
Kan du rekommendera en guide, Irwin?
Tyvärr inte. All personal jobbar med galan-
-och vi har ont om folk som det är.
Men du kan väl vara guide, Isabella?
Absolut inte.
Mia sa att du vet allt om Godfreys.
Det låter som en bra idé.
Du vet ju allt om berättelsen. Du är expert.
Det är jag definitivt, men jag kommer definitivt inte att göra det.
Finns det nåt jag kan göra? Kan jag erbjuda nåt?
Det handlar bara om guidning, rundturer, brevskrivande...
Det är en fördjupning i breven, inget skrivande. Det vet alla.
Okej. Brevläsande.
Men fortfarande... Nej.
Jag har inte tid. Du hittar den informationen på webbplatsen.
Jag vill få personligare information.
Det man inte hittar på webbplatsen. Finns det nåt jag kan göra?
Vi är faktiskt en person kort.
Det är en hemsk idé. Han vet inget om sånt här.
Vi behöver bara ett par extra händer.
Vi gör det tunga jobbet och han får vara vår assistent.
Jag gillar inte det begreppet-
-men jag har gjort rekvisita i tidigare produktioner och är pysslig-
-och noggrann. Det här blir perfekt.
Jag hjälper er att sy, du är min guide.
Nej, tack. Vi klarar oss.
Det här är ert arbetsrum.
-Vi gjorde om solariet åt er. -Wow.
Vi förberett allt exakt enligt Mias specifikationer, precis som önskat.
-Lite bättre än kontoret, va? -Ja, verkligen.
Vi är så glada att ha er här.
Särskilt då ni aldrig har varit här förut.
-Det är så vackert. -Historia överallt.
Jag är slottsfru, eller châtelaine-
-som fransmännen så fint kallar det. Jag heter Abby.
Eller Charlie, kalla mig vad som helst förutom...
-Fru Charles? Är du där? -Det där.
Det låter så formellt.
-Ja, Irwin. -Har du koll på resten av borden?
Ja, de levererades imorse. De är i grottan på östra sidan.
Han hade inte hittat sina polotröjor utan min hjälp.
Jag ska visa er till era sovrum. Följ mig.
Det här är ditt rum, Isabella.
En tjänstebostad som används av våra gäster.
Wow.
-Är det de här designerna... -Ja, det stämmer.
Det är samma som Andrew och Josephine använde...
-...under deras resor. -Otroligt.
Det tycker jag också.
Allt i huset har bevarats-
-och betyder mycket för historien.
Man måste bara öppna ögonen.
Vet du något om ett antikvitetsrum?
Det ska tydligen vara fullt med skatter från deras äventyr.
Jag vet inte vad du pratar om.
Ditt rum ligger nära, Kaylee.
Imorn kan ni jobba ostört med din design-
-men jag finns alltid nära om ni behöver mig.
-Tack, Abby. -Så lite så.
-Tack. -God natt.
Okej, vi har utseendet-
-och nyanserna klara för oss. Bra.
Du har haft bra idéer som vi har byggt vidare på.
Ja, det har vi.
-God morgon på er. -Hej.
Du låter taggad.
-Vad gör du här? -Jag vet att du sa nej...
...men du sa också att du behöver hjälp, så jag är här för att hjälpa.
Vi har fått symaskiner och Kaylee ser till att de funkar bra.
Vill du hjälpa henne att rensa spolkapslar?
Visst, det kan jag göra.
-Spolar. -Öppna den och rensa dem.
Se till att syutrustningen är ren helt enkelt.
Okej.
Jag fattar.
Jag har inte kommit på den rätta designen. Jag kan välja den här.
Jag råkade höra det där, men om du har problem med designen-
-kan du ta en rundtur på godset...
-...för att få inspiration. -Såklart.
Då får vi båda ut nåt av det.
Jag har väl varit hjälpsam hittills?
Jag måste ändå möta upp Abby, så du kan väl vara min guide?
Blake, vi måste gå.
Du, ta chansen.
En historietur kan hjälpa dig att hitta rätt design.
Okej, jag gör det.
Blake, sluta damma och följ med.
Ingen fara. Nu går vi.
Lord Andrew Godfrey var son till en affärsman-
-vid sekelskiftet. Fadern ville hitta honom en hustru.
Den perfekta hustrun från en framstående familj.
Men överraskande nog blev Andrew kär i en av hushållets pigor, Josephine.
Och det var här som deras kärlek växte fram.
I varje rum, i brev gömda i böcker.
När Josephines familj skickade henne utomlands blev Andrew förkrossad.
Han gjorde allt han kunde för att hitta henne-
-och offrade allt för att få vara med henne igen.
Fanns andra som hade en bättre chans?
Och är det möjligt att breven-
-innehöll hemliga meddelanden?
Och tror du att Andrew möjligen visste vart hon fördes utomlands?
Nej, nej. Och nej.
När de till slut var i varandras armar igen släppte de aldrig taget.
När Andrews far såg blicken i hans ögon och kärleken i deras hjärtan-
-gav han dem med glädje sin välsignelse.
Den äldre Godfrey var en viktig magnat på den tiden-
-och lät en biograf skriva hans bok.
När han fick höra om affären lät han den dramatiseras.
Den älskades och spreds som löpeld.
De blev dåtidens kändisar och utgör den berättelse vi känner till idag.
Så pappan godtog det direkt?
Hur lång tid tog det att komma tillbaka?
De seglade väl kommersiellt? Eller gav hans status honom lift?
-Gör du alltid så här? -Ja.
Hallå på er tre. Vad tycker ni om trädgården?
Den är otrolig. Mycket intressant.
Utmärkt. Jag vill presentera er för någon.
Thaddeus är trädgårds- och fruktmästare.
-Trevligt att träffas. -Hej.
Thaddeus och jag har inte jobbat ihop på länge.
Blake, du har beviljats tillgång till det mesta på din lista.
Till trädgården, herrgården-
-och en speciell upplevelse där-
-du får gå i Andrews och Josephines skor för att uppleva deras kärlek.
Så, ingen romersk reflekterande pool? Inga ekonomiska uppgifter?
Tyvärr inte.
Den där romerska reflekterande poolen hade varit så snygg.
En till snygg sak hade varit ett speciellt tack i filmen.
Du har tur som har fått allt på listan.
Och varför det? Jag är redan speciell.
Wow.
Många av föremålen har aldrig ens visats i böcker tidigare.
Det är endast familjen som har fått se dem.
Jag är med. Jag är din guide. Jag tar gärna del av det här.
Och jag är din assistent. Guidningen börjar i eftermiddag.
-Utmärkt. Här är kartan. -Tack, men jag behöver inte den.
Okej.
Första stoppet på turen, den gotiska samlingssalen.
För att vara en legendarisk kärlekshistoria-
-ger Godfreys inredningssmak mig kalla kårar.
Titta där.
-Den här hade jag velat ha. -Det tror jag säkert.
Men det här rummet tillhörde faktiskt Frederick Godfrey, Andrews far.
Frederick jobbade med textil och ville att Andrew skulle ta över-
-men Andrew ville mer.
En dag tog Frederick hit Andrew och insisterade på att han skulle ge sig.
Sedan lät han honom fundera.
Inte mycket att fundera över, va?
Förmögenhet, status och trygghet.
Det var då Andrew vände sig om-
-och såg ett ljus lysa ner från taket på Afroditestatyn.
Josephine stod bredvid den.
Det var hennes första dag i huset och hon tog andan ur honom.
Det var ju gulligt.
Men känns det inte lite för klyschigt?
Lite väl lägligt?
Är det vad du kallar magiska ögonblick...
-...önskar jag mig all läglighet. -Okej.
Rummet är bevarat som det var, då det var här han såg henne först.
Har du fått nån inspiration till dokumentären?
Du är den som lyssnar i en relation.
En sån har jag inte varit i på länge.
Varför inte? Förutom din ändlösa nyfikenhet som aldrig verkar ta slut.
Du arbetar också med konst. Har du tid för sånt?
-Det går ingen nöd på mig. -Jaså?
Alla dina pojkvänner måste älska att jämföras med kärleksguden Godfrey.
Ingen kan jämföra sig med honom.
Jag var i en... för ett tag sen.
Men jobbet gjorde det svårt att få till den där gnistan.
-Hej. -Hej, Blake.
Jag bad min rekvisitör skicka hit den här.
Det är en gammal klänning, men materialet är rätt häftigt.
-Du kanske kan använda den? -Oj, vad snällt. Tack så mycket.
Jag kan kanske ta isär den och använda materialet.
Skulle du kunna göra det? Sprätta upp sömmarna och klippa isär den?
Ja, absolut.
Vad har vi kommit fram till?
En klassisk balklänning blir för mycket, till och med för det här.
Jag tänker mig nåt a-linjeformat eller trumpetformat.
Toppen. Det kommer att funka.
Ja. Nu behöver vi bara sätta ihop allt och välja ut den bästa.
Ska jag verkligen bara klippa isär den här?
-Jag kan göra mer. -Hur ska jag annars använda den?
Dessutom är det vad en assistent gör.
-Jag gillar inte den titeln. -Det stämmer ju.
Jag är faktiskt regissör-
-så varför inte dra nytta av mitt sinne för konst?
Jag är noggrann, en bra beslutsfattare...
-...och sa jag konstnärlig? -Du har mer att bevisa.
Den kommer att ögnas av hundratals, och det lär finnas massor av kameror.
-Pressen är stor. -Det är ett romantiskt event.
Vad hade du burit på en perfekt, magisk dejt?
Jag har inte tid för det här. Jag måste jobba.
Kom igen. Vi ska bara filma lite.
Du är den perfekta modellen för Josephine.
Kom igen. Det går fort.
Okej, jag hjälper er.
-Okej. -Tack.
Vi börjar filma här.
Sen cyklar ni framåt och tar tre varv. Okej?
-Ja. -Okej, bra.
-Är ni redo? -Ja.
Bra. Tagning.
-Det här var ett tag sen. -Verkligen.
-Det ser bra ut. -Bra.
Vi fortsätter tills nån ramlar.
-Det var väl inte så illa? -Nej.
-Håll blicken framåt. -Okej.
Perfekt.
Vet du vad som hade varit häftigt?
Om vi cyklade samma väg som Andrew och Josephine.
-Det vore perfekt. Låter det bra? -Ja.
-Då kör vi. -Okej.
-Lite snabbare den här gången. -Jösses.
-Herregud. Gick det bra? -Det gick bra.
-Fick du med det. Där har vi den. -Ja, jag fick med det.
Okej.
Du sa att Andrew tyckte att de här blommorna var lugnande.
Blir du nånsin stressad?
Ja, ibland på jobbet när jag behöver inspiration.
Jag har samma problem.
De är verkligen rogivande. Tänk att ha dem runt sig jämt.
Det är fantastiskt hur mycket du vet om det här stället.
Carl är nog redo för nästa tagning.
-Vi borde cykla tillbaka. -Ja.
Han fick städa upp efter dig när du ramlade av.
Kom igen, så illa var det inte.
-Rätt illa ändå. -Kom nu.
Bra jobbat, Blake. Bra jobbat.
Oj.
Jag har bara sett det på foton.
De vackra blommorna är unika för Andrews hem...
-...och de skänkte honom lugn. -De är ljuvliga.
Krocket hjälpte honom att slappna av och släppa ut ilskan han bar på.
Men en dag var Andrew inte ensam.
Josephine hade smugit ut-
-och det var här de först talades vid.
Intressant.
De skrattade och spelade en riktigt dålig omgång krocket.
Deras kemi var omedelbar.
Få känner till det.
-Ta med det i dokumentären. -F&E hade inte godkänt det.
De behöver mer skvaller och drama.
Förvånande att de valde dig.
Jag har en teori.
De där blommorna är ett bevis på-
-att Frederick var inblandad i olaglig verksamhet.
Den andra platsen blommorna växer på är en ö känd för förfalskning.
Han var antagligen där och tog med...
Okej, så ditt bevis är en blomma som bara växer på två platser.
Ja.
Det är i alla fall en teori.
Jag undrar hur du gör dina efterforskningar.
Väldigt noggrant faktiskt.
Jag är nöjd bara av att vara här.
Krocket är min favoritsport, eller hobby, eller vad man säger.
-Jaså? -Ja.
-Ska vi spela en omgång? -Nu?
-Jag måste tillbaka till jobbet. -Snälla.
Vinner jag måste du läsa doktrinen-
-av professorn och överväga hans teori.
Okej. Vinner jag får jag välja en sak som ska vara med i dokumentären.
-Okej. -Okej.
-Damerna först. -Gärna det.
Ja!
-Okej. -Varför sa du inte...
-...att det var så enkelt? -Enkelt att förlora.
Du fuskar ju.
-Inte okej. -Väldigt okej.
Jag vann! Jag älskar krocket.
In med skvallret. F&E kommer att älska det.
Jag måste gå och sy några klänningar!
Jag har en idé.
Vi gör några tester och ser hur de blir.
Det underlättar alltid att se dem på riktigt.
-Bra jobbat. -Tycker du?
Ja. Kan du sy på de här på några prover?
Vänta. Sy?
Med tråd? Jag kan inga stygn.
-Jag har aldrig gjort det. -Det är enkelt.
Gör bara en rak söm fram och tillbaka.
-Den första inställningen. -Okej.
Använd ditt sinne för konst.
Skynda dig. Vi måste göra oss iordning för middagen.
Den är för Andrew och Josephine ordnad av ditt nätverk.
Okej.
Jag klarar det här.
-Aj. -Gick det bra?
Ja, men jag råkade sticka mig själv.
Det blir bara en liten prick. En invigningsrit för alla sömmerskor.
Det här var en viktig middag i Godfreys kärlekshistoria.
Vi kommer att gå igenom rätt för rätt.
Den kommer inte bara vara lärorik.
Vi filmar även för att rekonstruera den.
Vi lägger på en voice over-
-så försök bara bete er naturligt.
Vi filmar bara dina händer och totalbilder-
-så du måste inte skriva på nåt godkännande. Okej?
-Okej. -Varsågod.
Det här var nåt man gjorde under den här tidsepoken.
Frederick Godfrey ordnade en storslagen middag för Andrew-
-och vackra, lämpliga ungmöer i trakten för att låta dem träffas.
-Lite som speeddetjning. -Exakt.
Frederick valde ut tre rätter, en för varje kvinna.
Men hur mycket de än försökte charma honom-
-låg Andrews uppmärksamhet hos Josephine som jobbade i bakgrunden.
Det är här deras kärlekshistoria började.
Fantastiskt. Väldigt fascinerande.
Fasansoppa.
Väldigt ovanligt och lyxigt.
Unikt för trakten. Frederick nöjde sig endast med det bästa.
Utsökt. Hade det här rummet varit en film-
-hade det varit en prisbelönt, högkvalitativ dokumentär.
Som de du gjorde förut?
Varför slutade du om du älskade det?
Det spelar ingen roll. Knappt värt att prata om.
Okej. Hur ser din arbetsprocess ut?
Med sockerdokumentären till exempel.
Jag tar reda på hur mycket som helst när jag kommer på en idé.
Jag gör efterforskningar, läser och tänker.
Jag letar efter en berättelse, och den måste inspirera mig.
Det är som ett ljus på insidan.
Tänds det inte så funkar det inte?
Exakt. Med sockerdokumentären så tändes ljuset direkt.
Om den här måltiden är en känd dokumentär, vad är då F&E?
Som en halvbra ostburgare.
Jag tänkte mig mer en skinny margarita.
Vildand!
-Alltid min favoriträtt. -Varsågoda.
Den åt han med den vackraste ungmön, men när Josephine hällde upp vin-
-stal hon Andrews uppmärksamhet och ungmön hade inte en chans.
-Låt mig hjälpa dig. -Tack.
Kul att det här är din favorit.
Hon måste ha blivit förkrossad, och ändå är det din favorit?
Ja, men... Det är inte som...
Det var inte äkta, perfekt kärlek mellan dem.
Hon blev nog lycklig med nån annan.
Visst, visst.
Vad hade du designat för klänning för att få henne att må bättre?
Nåt grönt med en korsett för att stärka henne.
Inte en chans. Det traditionella hade varit-
-nåt gult med volanger längst ner.
Har du efterforskat inom mitt område?
Nej, jag är bara nyfiken av min natur.
Och på tal om det-
-hur tror du Frederick hittade den perfekta ungmön?
Och varför and? Ett udda val för den här trakten.
Och hade inte en sån affärsman lagt märke till nåt och särat på dem?
Varför alla dessa frågor och ifrågasättning? Berätta.
Jag har en teori jag lever efter.
"Om man gräver djupt nog hittar man en historia värd att berätta."
Dumt att göra en höna av en fjäder bara för att man letar.
Att skapa nya perspektiv och gräva djupt i berättelser-
-behövs då och då, särskilt här.
Hur var middagen?
Trippeldejten var en kul upplevelse, men Blake som middagssällskap...
Åh, nej.
Han är rolig, och faktiskt lite charmig.
Men han har så många frågor. Han kan inte bara ta det för var det är.
Jag vet inte, men han är rätt rolig ändå.
-Agnes Godfrey är här. -Wow.
-Vi ska snart ha ett möte med henne. -Jag...
Jag tittade på några av Blakes prover-
-och gjorde några skisser, men...
Du sätter för stor press på dig själv.
Du kommer att hitta den. Jag vet det.
Vad händer härnäst på turen?
Jag ska gå igenom breven med Blake. Det är min favoritdel.
-Där har vi det. Breven. -Vad menar du?
Det är unikt och passar berättelsen. Och det känns som jag.
Jag använder själva breven i mönstret.
Jag älskar det. Briljant!
Agnes kommer att älska det.
-Vi ses sen. -Okej.
Det här är värt att få på film.
Lite varmare, eller hur? Josephine designade det själv.
Ja, det gjorde hon.
Isabella, det var det här jag ville visa dig.
-De kända kärleksbreven. -Vad är det för nåt?
När de ville prata med varandra i hemlighet-
-lämnade Andrew och Josephine små lappar i böcker.
De pratade om hur de saknade varandra-
-och saker de ägnade sig åt.
Deras önskningar och känslor. Allt finns nedskrivet.
-Får jag? -Absolut.
"Min kära. Jag trodde jag dig idag och det bringade mig lycka."
"Bara tanken förgyllde min dag."
"Sedan vi talades vid är allt en fröjd."
"Möt mig i trädgården vid tretiden. Jag kan inte vänta längre."
-"Med all min kärlek, Andrew." -Väldigt romantiskt.
Jag förstår dragningskraften nu.
Poesi och passion.
-Hade de en hemlig kod? -Vadå?
Om de var i en luftballong-
-hade de släppt brevet och dragit med vinden?
Jag vet inte, kanske.
Jag tror inte att de behövde en sån.
-Det kanske hade hjälpt. -Kanske.
Det känns fortfarande inte helt rätt.
Elegant, visst. Betydelsefull?
Fler ord och fler virvlar.
Jag måste minska typsnittet.
Det här är en av platserna där Andrew och Josephine brukade träffas.
Oftast efter solnedgången under den lysande stjärnhimlen.
Vackert.
Inga frågor? Försöker du driva med mig?
Det är mitt barnbarns favoritplats när hon kommer på besök.
Det förstår jag. Hon vill se vad sin morfar sysslar med.
Det är en riktig superkraft, Thad.
-Och titeln är så bra. Fruktmästare. -Äsch, sluta.
-Tack, Thad. -Det var så lite så.
Jag föreslår att vi filmar här.
Jag vet inte.
Vi behöver nåt mer kreativt och unikt.
Kanske från grenarna?
Eller filma genom mossa?
Testa att filma från bakom ett av träden och kika fram lite hemligt.
Jag vet inte. Det här är nytt för mig, men det hade varit häftigt.
-Enkelt, men jag gillar det. -Jag också.
-Gör iordning grejerna. -Okej.
Som önskat, Blake.
De är från Godfreys hemliga samling, endast för familjens ögon.
När Josephine blev ivägskickad-
-blev den en reflektion av Andrews mående.
Försiktig!
-Vad är det? Det gick bra. -Det här är ringen.
-Josephines ring. -Oj.
Andrew la den här som ett tecken på att ljus samexisterar med mörker.
Ta er en närmare titt. Ursäkta mig.
Är du en sån person? Som har massa minnessaker?
Ja. Eller nej, jag vet inte.
Det beror på vad det handlar om. Och du?
Jag vill se mig som en haj. Iskall och alltid i rörelse.
Lägger all historia bakom mig.
Men jag är nog mer nostalgisk än jag vill erkänna.
-Du är rätt rolig ibland. -Jaså?
Andrews samlande kan vara ett tecken på en rädsla att bli övergiven.
Det kan ligga nåt i det. Av pappan kanske?
Okej, Blake.
Vänta, Abby.
Jag vill bara tacka dig för allt.
Det är jag som ska tacka. Du vet så otroligt mycket.
Jag hoppas att min klänning gör Godfreys nöjda.
Kaylee föreslog att jag skulle låta berättelsen-
-bli en del av designen som en personlig touch.
Har du nåt unikt att dela med dig av-
-som ingen annan vet om? Kanske från när de återvände-
-och levde ett lyckligt liv med Fredericks välsignelse?
Varenda detalj är värdefull.
Nej, jag tror inte det. Eller vänta, såklart.
Andrew och Josephine brukade ha pampiga fester.
Väldigt Gatsby-aktiga.
-Alla pratade om dem. -Det visste jag inte.
-Mia, hör du mig? -Ja, jag hör dig.
Det ska bli kul att se designen.
Fröken Godfrey, vilken ära.
-Isabella, det här är Kaylee. -Trevligt att träffas.
Då sätter vi igång.
Varje virvel kommer att bestå av korta brev-
-som Godfreys skrev till varandra.
Ord av kärlek, passion och romans.
Jag gillar skärningen.
Och längden.
Tyget är vackert.
Men...
Väldigt vacker.
Känns den inte lite rörig?
Nästan komplicerad.
Jag är ledsen, men nej.
Den känns inte helt rätt.
Det var inte den utgången vi önskade oss.
Men jag tror på klänningen. Jag tror att ni är nära.
Dessutom har vi inte tid, så få designen att funka.
Hon gillade skärningen och tyget.
Ge den det där extra. Jag kommer kvällen innan-
-för att se om Agnes godtar den. Jag hjälper till om det behövs.
Okej. Tack, Mia.
-Hej. -Hej.
-Vill du ta ett glas mjöd? -Visst.
Ledsen att Agnes inte gillade klänningen. Jag gillar den.
Tack. Glad att nån gör det.
Och förlåt för att jag har varit lite svår.
Detsamma.
Och för att du ramlade av cykeln.
Jag ramlade inte. Cyklarna var gamla.
-Hur går det med dokumentären? -Bra.
Vi ska filma programledarbiten i morgon.
-Är du lika nöjd som du brukar vara? -Nej.
Det har jag inte varit på länge.
Jag brukade älska passionen, sanningen om filmskapande.
Kändisskapet var aldrig betydelsefullt.
Men när jag kom in på dokumentärer kände jag ett band.
För varje idé blev min kärlek till det bara större och större.
Det var länge sen det dök upp en berättelse som tände ljuset.
Det var år sen jag jobbade med en berättelse som inspirerande mig.
När jag var ihop med mitt ex...
Jag visste att det inte var rätt.
Men det har varit svårt att hitta inspiration.
Hur kom det sig att du började designa?
Den här historien handlar inte bara om vår tids Romeo och Julia.
-Just det. -Josephine var även en stilikon.
Hon är min förebild.
Jag älskar hennes designidéer.
Det var ett bra svar.
Ditt kärleksliv är inte som deras, för visst var alla besvikelser?
-Hörde du det? -Jag stod ju där.
-Jag kunde inte undgå det. -Okej.
Du har rätt. Det finns inget att tala om.
Jag gillade verkligen din design.
Du kanske inte ska försöka så mycket.
Ibland måste man låta idéerna sjunka in.
-Dina är riktigt bra. -Jag vet att jag har det i mig.
-Jag måste bara få det att funka. -Det vet jag att du kommer.
Jag vet att du har lika mycket tro i Josephines kärlekshistoria.
Såklart.
Innerst inne kanske du tänker att du inte förtjänar sån kärlek-
Att du är otillräcklig.
Men du förtjänar att vara med nån fantastisk.
Jag har bara...
Jag har bara inte upplevt den där perfekta kärleken som Godfreys.
Kärlek är inte perfekt, men man kan vara perfekt för varandra.
Vadå?
Det är kul att det kommer frå nån som är så skeptisk.
Det är nästan som att ditt hjärta har växt pyttelite.
Aldrig.
Ta del av en världsberömd kärlekshistoria-
-som blivit återberättad mellan generationer-
-romantiker och älskare, på ett helt nytt sätt.
Få reda på nya otänkbara detaljer när vi tar dig med på...
Jag lovar att det blir en oförglömlig resa.
-Det såg bra ut. -Det börjar likna nåt.
Redo för nästa stopp på turen?
Ja, men först måste du öva på dina repliker.
-Mina repliker? -Precis.
Du har en vacker röst.
Därför vill vi ha dig som berättare-
-och som dokumentärens expert på Godfreys kärlek.
-Alla dokumentärer behöver en expert. -Jag vill inte va med på film.
-Jag hatar det. Det gör mig nervös. -Det är enkelt.
Ingen kan berättelsen lika bra som du.
Jag vill låta dig prata helt fritt.
Lita på dig själv. Varför är berättelsen så älskad?
För att deras kärlek är ett bevis på att alla förtjänar sån kärlek.
Det är väl därför den funkar över hela världen?
-Jag lovar att jag hjälper dig. -Okej, jag gör det.
-Ja? -Ja, okej.
Toppen.
-Du fixar det här. -Jag är så nervös.
-Det kommer att gå bra. -Okej.
Andrew svor på att ge upp allt trots faderns protester.
Inget kunde stoppa honom, så han påbörjade jakten på sin sanna kärlek.
Till Fredericks förtret.
Här har vi vår Godfrey- och kärleksexpert Isabella.
Vad säger det här om Andrews kärlek för Josephine-
-och varför är det viktigt att tänka på i en kärleksrelatiion?
Tack.
Kärlek.
En viktig sak för Godfreys.
Den som älskar någon-
-måste vara beredd att ge allt.
Om en person betyder allt, så...
...är den värd allt.
Och det var viktigt för Andrew. och för alla andra.
Bryt.
Fint berättat. Bryt.
-Den tagningen gick bra. -Tycker du?
Nästa gång behöver du inte lägga varje ord på minnet.
Vi vill bara höra vad du har att säga.
Och när du säger det måste du komma ihåg att andas. Okej?
Låtsas att du har hört och talat engelska förut.
-Sluta. -Vi gör ett nytt försök.
-Okej. -Du fixar det här.
Ska vi addera fler volanger? Hur många kan vi få plats med egentligen?
Blake frågade om jag kunde vara expert i dokumentären.
Du hatar ju att vara med på film.
Du tycker att det är klänningarna som ska visas upp.
Jag vet, men det är rätt kul.
-Knack, knack. -Hej.
Jag har nåt till dig.
Oj, tack.
Jag ska in till stan och se om jag kan hitta nåt till berättelsen.
Vill du följa med? Jag kan ha hittat nåt där som kan hjälpa dig.
Vi får ändå inget gjort här. Ha så kul.
Då åker vi.
Det finns mycket historia här.
Jag läste att Andrew brukade arbeta här.
Men efter att Josephine åkte kom han hit för att fråga efter henne.
Hans beslutsamhet skildrades bra i "The Godfrey Love for All Time".
Nu måste jag få veta.
-Du känner väl inte till alla filmer? -Såklart.
Inte en chans. Alla Godfrey-filmer?
-Ja. -Okej.
-Gör det då. -Okej.
"Meet Me in Marseilles", "A Love Since When", "Andrew and Jo"-
-"Letters of Love", "To Live and Let Love" och "Lord and Lady Forever".
-Helt otroligt. -Prova med nåt svårare.
Imponerande.
-Ser du nåt du gillar? -Några saker.
-Vi går in. -Är det här det du hade tittat ut?
När jag fastnar brukar jag gå på bio.
Jag påminns om att hjulet inte måste uppfinnas på nytt. Det kan vara lätt.
Det kanske funkar likadant för dig.
-Du kände väl ingen inspiration? -Ett tag gjorde jag inte det.
-Okej, vi går in. -Kom.
Tack för att ni hjälper oss. Vi börjar få ont om tid.
Det här arvegodset måste ställas fram inför balen.
-Antikvitetsrummet. Det existerar. -Precis.
När Andrew hittade Josephine i Europa-
-hade låg ett stort äventyr framför deras fötter.
Och det här skatterna från den tiden.
Ja, det är relikerna från deras resor.
Otroligt.
Kan du vänta med att ta dem till grottan...
-...ett ögonblick? -Visst.
Tack.
Det unga paret var inte utom fara.
Äventyr fulla av kungligheter, släktingar och dold kärlek.
Rummet är fullt av reliker från deras resor.
Nu över till vår Godfrey- och kärleksexpert Isabella.
Det här rummet har stor betydelse för Godfreys-
-men ligger det en större mening bakom allt?
Ja, det tror jag.
De är viktiga symboler för Godfreys äventyr-
-men de behöver inte vara storslagna för det.
Små upplevelser kan skapa oförglömliga minnen.
Fotografier, roliga stunder, resor.
Sådana ögonblick, små som stora, är det som lägger grunden för kärlek.
"Jag älskade dig i den här i Frankrikes böljande landskap"-
-"trots omständigheterna."
"Jag kommer aldrig att glömma det som följde. All min kärlek, Andrew."
Är allt klart för gästerna?
Ja, jag pratade med hotellet.
De är redo att ta emot gästerna.
-Och våra ändringar är klara? -Ja.
Jag har anpassat mängden mat för antalet gäster.
Allt är under kontroll.
Isabella. Agnes väntar fortfarande på den slutgiltiga designen.
Den är snart klar. Jag lovar, Irwin.
Finns det nån miljö här som är extra inspirerande?
Jag har lite jobb och behöver en knuff.
Det ligger en liten trädgård på baksidan-
-med en bänk som Josephine satt på när hon skrev.
-Du kommer att se den. -Perfekt. Tack, Abby.
Förresten, jag hittade en röd klänning i antikvitetsrummet.
Den är otroligt vacker.
Varför har jag inte sett eller hört om den tidigare?
Det är bara nåt enkelt Josephine bar vid ett par tillfällen.
-Den har nåt speciellt. -Det säger du.
Blake, jag uppskattar verkligen det här.
Mitt barnbarn har alltid drömt om att bli filmskapare.
-Tack så mycket. -Det var så lite så, Thad.
Dekanen är en vän. Jag gjorde bara introt.
Hoppas att hon får stipendiet.
Fantastiskt. Om det är nåt du behöver...
-Jag håller tummarna. -Tack.
Det var ett nöje.
Is, hur går det?
Bra. Jag har suttit och insupit Josephines lilla trädgård.
-Vacker. -Ja.
Jag hörde vad du gjorde för Thad.
-Det var väldigt snällt. -Så du hörde det?
-Ja. -Det var inget särskilt.
Jag gillar att hjälpa till.
Jag har en syster och systerdotter, Clara.
En gång när hon var fem, sex år var hennes mamma upptagen med nåt.
Clara bad mig om att få gå på marknaden som var i stan.
Du vet, karuseller och spel. Hon ville gå på en prinsessföreställning.
Jag var upptagen med en film.
Hon fortsatte att fråga.
Min syster förklarade hur viktigt det var för henne.
Att hon inte kommer att vara så liten för alltid.
Att hon inte alltid kommer att fråga efter sin morbror.
Så jag lät alla gå hem för dagen och tog med henne dit.
Det var mitt livs bästa beslut.
Jag glömmer aldrig hennes leende under föreställningen.
Hon fick med sig en liten krona hem.
Så om jag kan hjälpa till-
-särskilt när det gäller unga och deras drömmar, gör jag mitt bästa.
Morbror Blake. Jag gillar det.
Jag funderade över din klänning.
Du måste lita på dig själv, Isabella.
Inom film ska man altlid följa sin instinkt-
-och jag vet att din instinkt är bra.
Tack, Blake.
Det här rummet gjordes med tiden om till en matsal.
Josephine åt gärna tillsammans med pigorna och butlerna.
Vilken matriark. Hur går det med klänningen?
Jag kanske har en lösning på hur jag ska förbättra den.
Men jag funderar på en annan klänning som är ännu bättre.
Den är baserad på en av Josephines klänningar.
-Jag har flera koncept. -Vad bra, Is.
Men ännu en klänning? Mia ville ju använda den andra.
Jag vet. Det är en risk.
Men det känns mer rätt utifrån vad Agnes sa.
Jag litar på dig.
Du verkar följa din instinkt. Jag gillar det.
-Du har en bra instinkt. -Tack.
Tanken slog mig när jag pratade med Blake.
Han har hjälpt mig mycket.
Jag hörde att han hjälpte Thads familj.
Det är så fint av honom att hjälpa nån han knappt känner.
Han verkar väldigt fin.
-Jag uppskattas hans hjälp. -Det glädjer mig.
Det är fantastiskt att du har fått ny inspiration.
Det skålar vi för.
Är du redo att filma återkomsten?
-Ja. -Okej.
Carl?
Andrew och Josephine stod i just det här rummet-
-när Frederick gav dem sin välsignelse.
Tittar vi bortom storheten-
-legenden, t-shirtarna och filmerna-
-skulle du säga att passionen och självklarheten i deras kärlek-
-är den typ av kärlek alla efterfrågar?
-Även om det inte är en perfekt saga? -Ja, Blake. Det skulle jag säga.
Kärleken till sig själv och ens perfekta kärlek kan bara förstärkas-
-när man hittar den kärleken med nån annan. Det öppnar upp möjligheter.
Alla förtjänar det.
Det behöver inte vara en perfekt saga-
Hur inspirerande paret Godfrey än är, så handlar det om att hitta rätt.
Det kommer att kännas i hjärtat när du gör det.
Då kan ni uppleva den där perfekta magin-
-och släppa in kärleken som du längtar efter och förtjänar.
Bryt. Det var allt från vår expert.
-Otroligt. -Tycker du?
-Ja, helt otroligt. Grattis! -Tack.
Det var... Grattis.
Ni kan ta den sista rundturen nu. På de västra markerna.
Just det. Efter dig.
Fick du med det, Carl?
-Ost? -Ja.
De utlovade evig kärlek till varandra med hennes favoritblommor.
Fantastiskt.
Det är helig mark.
Jag är så glad att jag får dela det här med dig.
Samma här.
Så, din kärlek för filmskapande...
Jag blev berörd när du berättade om ditt band.
Hur kom det sig att det förändrades?
Jag tryckte bort allt väldigt länge.
Berättelser, inspiration, allt.
Jag tryckte även bort människor.
Jag vill inte göra det längre.
Varför har du ett så starkt band till Josephine?
Det beror inte bara på hennes kläder.
Hon fick allt att kännas mer livfullt.
Hon klädde tjänsteflickorna i nya färgglada klänningar-
-som hon hade designat.
Till och med väggarna var magiska.
Jag ska visa dig en sak.
-Oj, wow. -Hela flygeln ser ut så här.
Josephine inredde den för att skapa en varm och glad atmosfär-
-full av liv och äventyr. Nåt Andrew aldrig hade kunnat föreställa sig.
Det är så vackert.
Nu förstår du varför jag älskar berättelsen.
Berättelsen är så bra för att det är du som berättar den.
Jag känner att jag inte förtjänar-
-den perfekta kärleken som de upplevde.
Jag har varit redo i flera år, men har bara släppt in fel personer.
Är det nåt jag har lärt mig här, förutom-
-att Andrew och Josephine har en hemlig kod-
-är att paret Godfrey bevisade att alla förtjänar den kärleken-
-och att kärlek inte är perfekt.
-Du har bara inte hittat den än. -Kanske ingen av oss har det.
Du har livfullheten och äventyren. Det syns i dina designer.
Varje gång jag närmar mig en bra idé-
-förstör jag för mig själv, utan att inse det.
Försök inte så mycket. Du vet att dina idéer är bra.
Du är bra, Isabella. Jag lovar.
-Är jag? -Ja. Lita på dig själv.
Det gör i alla fall jag.
Jag vet att du har mycket att göra-
-men skulle du vilja gå med mig på galan?
-Som kollegor, alltså. -Det vill jag gärna.
-Jag borde gå och lägga mig. -Ja. Jag stannar lite till.
Jag tänker insupa lite mer av Josephines verk.
Värmen.
-God natt. -God natt, Isabella.
Lita på dig själv.
Herregud.
-Hej. -Hej.
Du kommer inte tro mig, men designen är klar.
Galan är dagar bort, så jag måste skynda.
-Jag hinner med Kaylees hjälp. -Fantastiskt.
-Jag har nåt jag måste berätta. -Okej.
Jag hittade ett brev i en bok på kontoret.
Det är från Josephine till Andrew.
-Gjorde du? -Ja.
Josephine försvann inte för att hennes familj flyttade.
Familjen förde bort henne, men väl där-
-förälskade hon sig i nån annan och de gifte sig till och med.
Men i och med Andrews sökande efter henne så höll det inte-
-utan hon flydde för att vara med honom.
-Vänta. Va? -Ja.
Det innebär att när de kom tillbaka-
-räknades Andrews och Josephines äktenskap aldrig som lagligt.
Paret Godfrey var aldrig gifta, Isabella. Titta!
Allt står här. Det finns till och med ett vigselbevis.
Jag kan inte tro det.
Du förtjänar att veta.
Men det slutade med att de var tillsammans för alltid-
-och levde lyckliga i alla sina dagar.
Så det här förändrar inget.
Men det är en privat angelägenhet som befläckar en vacker del av historien.
Nu vill du ha mitt godkännande att ta med det i dokumentären.
Nej, jag kommer inte att ta med det. Det är för betydelsefullt.
-Jag lägger tillbaka det. -Okej.
-Hej. -Designen är klar.
-Fantastiskt. -Jag och Blake hade det toppen igår.
Jag fick veta nåt galet. Du ska få veta mer-
-men först... Jag behåller den här stilen--
-och obrutna linjen så att vi kan jobba med det vi har.
Wow, Is. Jag älskar det!
Det var i rättan tid.
För att övertyga Mia och Agnes måste vi snabba på. Har du valt den här...
-...framför brevmodellen? -Ja.
-Då sätter vi igång. -Det gör vi.
Isabella och jag hade en underbar kväll igår.
Vi njöt av en picknick-
-och jag fick en helt ny syn på herrgården och berättelsen.
Vi hittade ett brev där det stod att de inte var gifta.
Josephine var hemligt gift med någon annan.
Det rörde upp en hel del, men det löste sig snabbt.
Helt nya uppgifter som vi inte kan berätta.
Isabella var klok nog och sa att det faktiskt är privat.
Det spelar ju ingen roll i slutändan, så det kan lika gärna förbli hemligt.
Åt skogen med det privata.
Vi vill ha drama.
Jag vill ha manus, scen och bildbevis skickat till mig idag.
Jag försökte varna dig.
Vi kan inte filma det.
Det är precis det här F&E vill ha.
-Men det kommer att krossa Isabella. -Jag tar hand om det.
Jag ringer dem och drar en historia. Vi gör det inte.
-Du är en bra vän. -Jag är bäst.
-Okej. -Okej.
Har du sett... Vad bra, vilken del...
-...blir det? -...en hemlig man...
...slår ner som en bomb och förändrar allt.
-Det är inte sant. -Isabella, vänta.
Du sa att du skulle låta brevet förbli hemligt.
Nu har ni nytt material och ändrar på allt?
Vänta nu. Nytt material? Jag vet inte vad du pratar om.
Hur kunde du? Förresten, jag vet hur.
Du bryr dig bara om att skapa en stor story-
-och slå hål på saker.
Du har inte fått några passionerade idéer-
-för att du inte har nån passion.
Du är blockerad för att du vägrar släppa in kärlek.
Det kvittar, för det är ändå inget du vill ha.
Ingen eller inget tar sig innanför dina murar.
Du gömmer dig i den här berättelsen-
-eftersom det är lättare än att öppna upp dig själv.
Du är rädd, och du vet om det.
Hej, Isabella och Kaylee.
-Hej, Mia. -Har ni nåt att visa mig?
Vi skulle utgå från förra designen, men jag har en bättre idé.
Den här.
Den här kommer Agnes att gilla.
Den har den känsla hon är ute efter.
Inspirerande, Isabella. Jättevacker!
Men jag håller inte med.
Den andra designen var rätt för Agnes.
Jag tycker att vi bör välja den.
Jag har aldrig varit säkrare på nåt.
Du säger att jag inte har en klar vision-
-men jag vet att det här är klänningen-
-som Agnes och galan behöver.
Okej. Jag litar på dig.
Tack.
Jag älskar den.
Den är perfekt.
Många har gjort klänningar inspirerade av berättelsen.
Men du är den som verkligen förstår dig på Josephine.
Tack så mycket, fröken Godfrey.
Agnes.
Agnes. Det var min ära.
Är allt okej, Is?
Ja. Det har bara varit en lång dag.
Kom så tar vi en promenad.
Okej.
Vi började bråka om det utanför huset.
Hur kunde han göra så?
Sen sa han att jag sätter upp murar och inte släpper in nån.
-Vi båda bara gick därifrån. -Vad hemskt. Jag är ledsen.
Men Blake hade rätt om en sak.
-Vadå? -Att du är rädd.
Det är en dröm att vara här, Is.
Jag är så glad att vi har fått uppleva det här.
Men varför du varit så fokuserad på berättelsen-
-är för att det är lättare än att släppa in nån själv.
-Vad menar du? -Alla är inte besvikelser.
Du har stängt ute alla möjligheter till romans-
-för att du känner att du inte förtjänar sån kärlek.
Du har varit lyckligare än nånsin här.
Och det beror inte på att du är nära Godfreys.
-Inte? -Det beror på Blake.
Du kan sänka din gard.
Det är det enda jag vill, Isabella.
Du förtjänar framgång och kärlek.
Godfreys är ingenting jämfört med dig.
Tack, Kaylee.
Men jag kommer nog inte att gå på galan.
-Jag vet inte. -Det måste du.
Du får absolut inte missa det här.
Okej, jag går.
Hon ville inte lyssna. Det vill hon aldrig.
Jag vet att det beror på hennes passion.
Jag är ledsen, Blake.
Jag ringde och sa att vi inte gör det.
De att de skulle stänga av mig-
-om jag inte filmade minst en scen.
-Det skulle inte komma ut. -Jag vet.
Jag borde ha sagt nåt.
Det är okej, Carl.
Jag hade aldrig tagit med brevet i dokumentären.
Inte efter allt som hänt. Jag bara... Jag vet inte.
Hon kanske har rätt i att jag inte har nån passion.
Om inte...
Jag vet inte. Jag vet inte vad jag ska göra.
Jag har slut på svar.
Passionen kommer när du öppnar ditt hjärta.
Stänger du ute kärleken-
-kan ingen av dem leta sig in.
Det är ingen tillfällighet att du är här...
-...och spenderar tid med Isabella. -Det tror inte jag heller.
Jag har inte sett dig så här inspirerad på många år.
Det har varit härligt att se dig sån.
Tack, Carl.
Du verkar ha inspirerats av berättelsen du har letat efter.
Och av någon.
Därför tror jag att du är redo att släppa in kärlek i ditt liv igen.
Och det är nåt av det bästa du kan uppleva.
Vad tror du?
Kan du verkligen ha slut på svar när du filmar sanningen?
"Kära Josephine. Jag har upptäckt min fars lögner."
"Jag vet att din kärlek för någon annan inte var äkta."
"Jag älskar dig mer än någonsin och bryr mig inte om att du var gift."
"Bara att vi är tillsammans."
"Se det här som en förnyelse av våra hemliga löften."
"Tillsammans för alltid. Med all min kärlek, Andrew."
-Hej, Abby! -Hej!
-Vad gör du här? -Allt är klart inför ikväll...
...så jag kände att det vore skönt med en paus innan allt drar igång.
-Och du då? -Samma här. Jag behövde tänka.
Du ser lite bekymrad ut. Är allt bra?
Inte riktigt.
-Blake och jag har bråkat. -Det var tråkigt att höra.
Ni verkar tycka om varandra.
-Vad handlade det om? -Han upptäckte en sak.
Ett nytt brev.
-Josephines giftermål? -Ja.
Jag hade ingen aning. Sen hittade nåt mer...
Fredericks dagböcker.
Vigselbeviset är äkta.
Men lappen och brevet är inte det.
Frederick mutade en lord-
-och förfalskade en lapp-
-för att framstå bättre själv och hålla dem åtskiljda.
Men det fungerade inte.
-Varför är det här hemligt? -För att skydda Josephine.
Hon förtjänar inte att dömas på grund av det här.
-Jag vet inte vad jag ska göra. -Oroa dig inte.
Det finns inget att göra.
Det tar udden av allt det lyckliga-
-och jag har alltid älskat berättelsen.
Nonsens. Det är bara en saga.
Kärleken segrade till slut-
-även om de inte var officiellt gifta.
Kärlek kan vara rörigt, ofullkomligt och ibland dramatiskt-
-men de brydde sig inte. Det är det bästa av allt.
Andrew och Josephine försökte ogiltigförklara bröllopet-
-men Frederick ställde sig i vägen.
Så de bestämde sig för att leva lyckligt ihop ändå.
-Är det sant? -Ja.
Den perfekta romansen finns inte.
Varför ens vilja ha det så? Kärlek är inte perfekt, och det är okej.
Men den är värd att fira, nu och för alltid.
Jag älskar det.
Det intressanta är att Josephines första bröllop-
-aldrig ratificerades.
Så i slutändan var Andrews och Josephines förhållande lagligt-
-utan att de ens visste om det.
Det är det som är så underbart med kärlekshistorier.
-Det finns alltid nåt mer under ytan. -Ja.
Du har rätt. Tack, Abby.
Vet du varför ingen har sett klänningen eller brevet?
För att vi inte har kommit fram till hur vi ska berätta det kapitlet än.
Men vi kommer att göra det.
Vi väntar på rätt person att berätta den.
Eller kanske regissera den.
Vem vet? Vet du nån som kan passa?
-Jag kanske vet en kille. -Bra.
Nu är vi bara sekunder från att se-
-den nydesignade klänningen för fröken Agnes Godfrey.
Damer och herrar, får jag be om er uppmärksamhet?
Låt mig presentera vår hedersgäst, Agnes Godfrey.
Fisk till bord fem. En glödlampa är trasig i östra vingen.
Se till att övervåningen är avspärrad.
Irwin, grattis! Det här är fantastiskt.
Det var kämpigt, men vi lyckades.
Det gjorde du även med klänningen.
-Jag älskar den. Bra jobbat. -Tack.
-Kaylee, Irwin älskar klänningen. -Underbart, Is!
Men det är inte hans åsikt som väger tyngst.
-Hej, Mia. Vilken gala. -Du har gjort ett riktigt bra jobb.
-Tack. -Ett vågat drag med klänningen.
Sådana risker kan lätt slå tillbaka.
Men fortsätter du så här vågar jag nog ta risken med dig.
Klänningen är verkligen en avspegling av dig. Jag älskar den.
Jag har även ringt hit pressen-
-för att de ska få se din design.
Från och med nu är du Magnolias toppdesigner.
Herregud. Tack, Mia. Tack så jättemycket.
Jag är så glad att Mia älskade den.
Jag vet, helt fantastiskt!
Du har en person kvar att prata med.
Och jag har kommit på en sak.
-Jag har hittat mitt kall. -Jaså?
Med ditt stöd vågar jag satsa på en karriär inom kostymdesign.
Det är klart, Kaylee! Jag är så glad för din skull.
Det här är fantastiskt.
-Agnes är så fin! -Hej, Thaddeus. Tack.
Du och Blake borde prata när han har filmat klart.
Jag antar att han jobbar med det nya brevet.
Nej, det var inte hans val.
Han hade aldrig gjort det, men han har rett ut det.
Jaså?
Agnes, du är så fin. Hoppas att du har det trevligt.
Det har jag. Och jag känner mig fantastisk tack vare klänningen.
Jag vill tacka dig av hela mitt hjärta.
Min gammelmormor älskade den röda klänningen som du inspirerades av.
Och i den här har du blandat in din personliga stil.
Det är som att...
Det är som att hennes stil har återupplivats.
Josephine hade varit så stolt.
Tack, Agnes. Det betyder otroligt mycket för mig.
Adjö från oss alla här hemma hos Godfreys.
-Bryt. Riktigt bra jobbat. -Härligt.
-Kan du ge mig en minut? -Ja, såklart. Gör det du ska.
Förlåt. Jag menade inte det jag sa.
Du hade rätt. Jag var rädd. Förlåt.
Jag vet att du inte bara jagar den där stora storyn.
Jag hörde att det inte var ditt val att ta med det nya brevet.
Det var det inte, jag lovar.
De hotade Carl och han visste inte vad han skulle göra, men det är löst.
Jag sa till nätverket att det kan få brevet-
-men att jag måste få avsluta berättelsen.
-Det låter bra, Blake. -Och din klänning ser fantastisk ut.
-Du har gjort ett otroligt jobb. -Tack.
Istället för att härma Josephines stil-
-eller skapa nåt helt unikt för att stå ut ur mängden-
-så ville jag hylla min förebild och det jag beundrar hos henne.
De känslor och den inspiration hon ger mig.
Och vad är bättre än att förvandla herrgården-
-till en glad och varm plats?
Jag älskar det. Det är perfekt.
Du hade rätt om mina blockeringar.
Jag tryckte bort kärleken och de viktigaste delarna av mitt jobb.
Mitt liv.
Det är slut med det nu.
Och det är tack vare tiden med dig. Jag är förändrad.
Jag vill aldrig blicka bakåt.
Jag har fallit för dig.
Jag lovar att aldrig stänga mitt hjärta för dig.
Jag har fallit för dig också.
Jag kan ha en ny film på gång åt dig.
-Nåt vi båda älskar. -Jaså?
-Ja! -Det låter bra.
Det tycker jag också.
Text: Ina Malmström Iyuno