Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
EN COMEDY-SPECIAL FRA NETFLIX
Hej!
Denver!
Åh gud!
Hej. Tak.
Tak.
Åh gud!
Ja!
Tusind tak, fordi I kom i aften.
Jeg brækkede min fod.
Ja.
Sådan startede jeg året. Jeg brækkede foden.
Det skete i to dele.
Den anden del var, at jeg gled af en kantsten
og landede forkert. Det var anden del.
Den første og vigtigste del var, at jeg fyldte 53.
Det er det afgørende.
Man fylder… Når man er over 50,
er alt dødeligt.
Da jeg var i tyverne, gik jeg ind i propeller
og smurte salve på.
Jeg havde det fint.
Og nu, hvis en kogle falder tæt på mig, så imploderer min rygrad. Jeg ved ikke…
Sådan.
Jeg brækkede min fod, og dagen efter…
Jeg siger et navn. Okay.
Dagen efter jeg brækkede min fod, Glenn Howerton, min ven Glenn Howerton,
som næsten er 50, men her er han over 50,
Det skulle… Kom nu, lad os glemme logik.
Han brækkede kravebenet.
Så jeg ringede for at vise solidaritet og støtte.
"Hej, jeg brækkede min fod. Hvad skete der?" Jeg tænker:
"Han rakte nok forkert ud efter en pose Sunchips,
og hans kraveben brækkede eller noget."
Han sagde: "Jeg snowboardede og landede forkert i et flip."
Okay.
Fuck af.
Det er for meget besvær. Når man når op i en bestemt alder,
skal man ikke… Jeg tror ikke, at det skete sådan.
Han lyver. Nogen smækkede en dør tæt på ham,
og hans kraveben faldt ned i hans balle,
og så sagde han til sin kone:
"Tape mig på et snowboard med gaffa, og skub mig ned ad en sort diamant.
Giv mig lidt værdighed for Guds skyld."
Jeg siger et andet navn.
En måned efter jeg brækkede min fod, var det Tony Hawk,
som brækkede sit
lårben i to.
Bang!
Han landede forkert.
Han hoppede og landede forkert. Han brækkede lårbenet.
Han sender et røntgenbillede.
"Vi er vist i samme båd, makker."
"Nej, vi er ikke.
Du
har Jackie-Channet dig til endnu mere coolhed.
Han fandt et helt nyt niveau af cool.
Jeg gled af en kantsten som en tante, der så en fugl.
Sådan faldt jeg.
Jeg faldt på den mest pinlige måde.
Det var underligt, for da jeg gjorde det,
benægtede jeg det, som da jeg var 23.
"Jeg vred om. Jeg kører hjem." Jeg var på arbejde.
"Jeg kører hjem. Alt er fint."
På turen bliver det værre. "Det er måske rigtigt."
Jeg når hjem og kan knap stige ud af bilen nu.
Og jeg halter over gaden til mit hus.
Og det gør ondt, og så kommer en bil.
Det er to kvinder,
og hende, som kører, ruller vinduet ned og siger:
"Er du okay?"
"Jeg vred om. Jeg bor lige her. Jeg går ind
og putter is på." Og så, og det hjemsøger mig,
sagde hun: "Giv ikke op."
Vent.
Hvad? Hold da kæft!
Hvordan så mit ansigt ud?
Hvad gjorde jeg? Sagde hun: "Han begår selvmord. Stands.
Giv ikke op.
Jeg spiller Peter Gabriel og Kate Bush. Det er…
Hør her."
Måske var det resterne af mit ansigt fra nedlukningen og pandemien.
Sådan er mit ansigt permanent nu,
for jeg var ikke god til nedlukningen.
Jeg var dårlig. Jeg planlagde en fantastisk nedlukning.
En fed nedlukning. Kan I huske, da alt lukkede ned?
Vi skulle blive hjemme, og man huskede alle de gange, man havde sagt:
"Hvis jeg kunne få fri en måned, kunne jeg få styr på det hele.
Mit liv ville blive… Jeg har bare brug for en måned."
Jeg planlagde en fantastisk nedlukning og udførte den værste nogensinde.
Åh gud, den liste, jeg lavede.
Vores liste. Lavede vi den samme liste? Ja.
Alle de gode bøger, man ville læse. Alt det, man ville lære.
Vi ville arbejde med os selv.
Hvis jeg havde fulgt listen, jeg lavede,
ville en anden mand stå foran jer nu.
Han ville veje 14 kilo mindre.
Han ville tale flydende italiensk.
Da I kom ind,
ville der stå en hjemmelavet hindbær-mandeltærte
på alles stol, på hver stol.
Jeg havde håndmalet melet i morges.
I havde spist den af en origamitallerken.
Når I havde spist,
ville I smide tallerkenen, og så ville den blive til en frø.
Alle mine planer!
Jeg gjorde intet af det.
Jeg spiste Doritos til morgenmad,
og jeg så Deadwood to gange hele vejen igennem.
Jeg så den.
Færdig.
Tilbage til afsnit et.
Tryk på play.
Jeg gjorde intet andet.
Og jeg blev mere skør end en lade fyldt med klovnepubeshår.
Det var det, jeg gjorde
under nedlukningen.
Og hør her, når jeg…
Når jeg siger:
"mere skør end en lade fyldt med klovnepubeshår",
så gør jeg ikke grin. Jeg dømmer ikke.
Klovne har lige så meget ret til at have et varieret, eksperimentalt
og spændende sexliv.
Jeg siger, at kilden til det skøre ikke er klovnepubeshårene.
Det er tanken og opfølgningen
af "Jeg fylder laden…
med…" Det skulle bare være klart.
At kilden til det skøre er laden.
Laden fyldt med pubeshår er ikke det skøre.
Det var at fylde laden…
Hør her, hvis du…
Hvis du har fyldt en lade med pubeshår, har du sat kryds i "skør"-boksen.
Men denne person sagde: "Jeg lægger forhindringer i vejen.
Jeg vil kun samle pubes…"
Man kan ikke vide det. Klovnepubeshår ser ikke anderledes ud.
De er ikke orange. De er ikke regnbuefarvede. Hør her.
Nogle er, men der er meget… Hør her.
Der…
Der er mange ikke-klovnepubeshår, som er orange og regnbuefarvede.
Det er ikke det, jeg siger. Jeg siger,
at det ikke er muligt,
at… Okay, jeg siger dette.
Vent. Fuck.
Okay.
Hvis man…
Hvis man går rundt,
og der er en lade, og man åbner de to store døre,
og der er en mur af pubeshår,
så tænker man: "Der er en skør person på landet."
Hvis nogen siger:
"Det er klovnepubeshår," så siger man: "Nå! Vi må ringe til hæren.
Vent lidt. Hvad?"
For man kan ikke bevise det.
Okay, vent. Man kan gøre dette: Hver gang…
Hver gang man samler…
Nej…
Ikke en klump.
Det er klamt.
Ikke en klump… Nej.
Klump er for klamt.
Måtte? Nej.
Måtte er for folkeligt.
Det er den anden…
Hvis Jensen's Bøfhus åbnede en sexbutik,
ville de kalde den "En måtte pubeshår". Det ville den hedde.
Man ville gå ned i…
Den ville ligge ved Jensen's Bøfhus. Man går ind,
spiser og siger: "Jeg går lige ind i En måtte pubeshår.
Betal regningen. Vi mødes udenfor."
En måtte…
En måtte pubeshår.
Vi har brystvorter og duftende smøremidler.
Vi har
piske og padler og dildoer. Kom ind!
Og et tårn numsepropper helt op til himlen.
Sig, at pubesgrisen sendte dig.
Grynt. Okay.
En håndfuld klovnepubeshår. Det er
ikke-kønsspecifikt.
Hver gang man samler en håndfuld klovnepubeshår,
tager man et Polaroidbillede. Man har et kamera og knæler.
Man samler pubeshår i sin pose.
Det hele. Få hele klovnen med.
Han eller hun skal have paryk og makeup på,
holder dagens avis,
så man ved det.
Så tager man en hulmaskine og laver et hul i billedet,
fører et bånd gennem hullet,
binder den anden ende til en håndfuld pubeshår
og smider den i laden…
Hver håndfuld pubeshår er noteret.
Sådan. Og sådan beviser man…
Fuck, nej. Det kan man ikke.
Ved I hvorfor?
Nej, det fungerer ikke, for så kan nogen sige:
"Teknisk set fyldte du ikke laden med pubeshår,
for båndet og billedet optog…"
Nej, der skal være fuld tiltro til taleren
og fuld tillid hos lytteren.
Når du siger… Der sker dette lige nu, okay?
Vi starter det her.
Vi skal på en rejse den næste time.
Jeg begyndte ret stærkt, tror jeg.
Jeg tror, jeg vandt jeres tillid, men ved I hvad? I bør ikke…
Nej, ikke endnu.
Fordi… Det, jeg har gjort som komiker,
kreativt… Jeg har åbnet ladedørene.
Og der er en mur af pubeshår.
Ja, den er imponerende, men I må godt sige: "Ved du hvad?
Den mur af pubeshår er to cm tyk.
Der er et stort stykke krydsfiner bagved, og resten af laden er tom.
Jeg er blevet snydt…"
Det må I godt tænke. Jeg gør det her.
Som komiker inviterer jeg jer…
Jeg siger, at I skal løbe så stærkt, som I kan,
ind i muren af pubeshår,
og så skal I kæmpe jer tilbage,
kæmp jer helt om bagest i laden,
indtil I er pakket ind i pubeshår.
Forstår I? Omme bagi. Og når jeres hånd rammer bagvæggen,
vil I tænke: "Jeg mødte en mand af ære." Det vil I tænke.
Det ønsker jeg for os.
Ikke mig, ikke dig, os. Os alle.
Det ønsker jeg.
Det er den slags, jeg skrev under nedlukningen.
Jeg var vågen i otte dage i træk…
Klokken fem om morgenen,
det skide Polaroid virker ikke!
Fandens også!
Jeg købte en trampolin.
Ikke en kæmpe én til haven. Én af de små til træning.
Ja, en lillebitte trampolin.
Det hedder en Rebounder. Fedt.
Man stiller sig og hopper op og ned og får lymfesystemet i gang,
"Sådan. Ud, ind. Frem, tilbage. Ski afsted."
Fantastisk træning.
Jeg fik den i starten af pandemien.
"Jeg holder mig i form. Jeg har min nye rebounder."
Den kom ud af boksen uden et støvkorn.
Jeg var så spændt. Jeg kunne mærke, hvor spændt rebounderen var.
Han sagde: "Jeg vil gøre en forskel her i huset.
Jeg hører til her. Jeg vil gøre alt bedre."
"Ja, lille rebounder. Vil du med ind i huset?
I træningsrummet?" Han siger: "Ja." Vi har et træningsrum.
Der står en ellipse. Vi kalder det et træningsrum.
Jeg tager ham med ind. Han er så spændt.
Jeg stiller ham. "Vi ses i morgen, lille rebounder." "Ja."
Vi kiggede begge
på ellipsen.
Mod væggen.
Med tøj hængende.
Dækket af støv.
Og jeg kan mærke rebounderens hjerte blive knust.
Jeg mærker hans smerte. Ved I, hvordan det føltes?
Som en ny betjent lige efter politiskolen.
"Giv mig byens værste kreds. Jeg forandrer alt!
Jeg har progressive metoder, jeg når ud til samfundet.
Jeg gør en forskel."
Han kommer den første dag med en termokande med grøn te
og sin ketofrokost og er så spændt.
Han ser over i hjørnet. Hvem sidder der?
Den gamle drabsbetjent.
Otte skudhuller.
Elleve kolostomiposer.
Han ryger morgenens syvende cigaret.
Det er ellipsen.
Han ser på den lille nye rebounder.
"Du lærer det, knægt.
Tror du, jeg ikke havde drømme, da jeg startede?
Jeg var den bedste!
Man kan streame film på mig, tv-programmer, bjergdokumentarer, alt!
Jeg ville forandre alt i de fedes hus.
Fyren, som stillede dig, stod på mig den første dag.
Sød lille træningsdragt.
Lille iPhone. Han downloadede en masse podcasts.
En tænker!
Han stillede sig på mig og strakte de små, fede lår
og pumpede dem op og ned.
Han troede, han ville nå langt.
Han nåede ikke igennem det første måltid.
Han sprang af mig.
Gik ud og tjekkede sms'er på lokummet.
Han kom aldrig tilbage.
Han kommer i morgen i sin lille træningsdragt.
Han har nok en lille playliste på sin iPhone.
Ja.
Han er Gen X'er i halvtredserne. Det er nok New Wave-pop fra 80'erne.
Sådan bliver han tynd. Nostalgi.
Han hopper op på dig,
springer op og ned som en fugl fyldt med slik.
Hvilken sang lytter han til først? Jeg ved det allerede.
Go-Go's 'Our lips are sealed'.
Det er den første sang.
Og du er spændt. 'Tager han en hel time?'
Han når ikke forbi broen.
Når Jane Weaver begynder at synge 'Hush, my darling',
springer han af dig og tjekker sms'er på lokummet.
"Han kommer aldrig tilbage.
Drop al din glæde, så bliver du aldrig såret igen."
Jeg har lige præsenteret den mest triste Pixar-film
i…
Hvis de laver en film med Safdie-brødrene,
så er det deres film.
Harvey Keitel er ellipsen.
Timothée Chalamet er rebounderen.
Og Frances McDormand er den halvt oppustede træningsbold.
Jeg blev sindssyg under nedlukningen.
Jeg ramte min psykologiske bund den samme dag som min kone og datter.
Vi ramte alle bunden samtidig.
Det var en hverdag.
Vi er alle inde i huset. Bliver inde. Vi gør det, vi skal.
Stop spredningen.
Min datter står i køkkenet, og pludselig siger hun:
"Der er en underlig fyr i vores have."
Hvad fanden? Jeg kommer løbende: "Hvad?"
Jeg kigger ud. "Jeg kan ikke se ham. Så du nogen?"
"En underlig fyr gik lige gennem haven
og om til træerne. Han er der nu."
Jeg tænker: "Pis."
Vi har kameraer overalt.
Jeg har en app på min telefon. Man kan se, hvad kameraet ser.
Jeg venter. Jeg går derud og konfronterer ham.
Jeg vil bare vide, hvad jeg er oppe imod.
Jeg ved ikke, hvad det er.
Det er måske en fortabt hippie, som vil lege.
"Jeg leger med dig."
Det kan være en nøgen galning med en spand kylling på pikken og et sværd.
Jeg ved ikke, hvad det er. Jeg vil bare være klar.
Jeg venter på kameraet. For fanden.
Så kommer min kone
og skubber sig forbi os.
Hun siger intet.
Hun vader lige over græsplænen.
Hun har en hvid sommerkjole på, som flagrer i vinden. Barfodet.
Og hun holder et lyserødt aluminium-baseballbat.
Og hun udstråler seriøs Manson-pige-energi.
Se den lækre hippiepige, jeg vil kneppe og blive myrdet af.
Juhu.
Så hun…
Efter et øjeblik indser jeg, hvad hun laver, og vralter efter hende
i flipflops og cargobukser, men hun er nået omkring hjørnet
og står og råber af fyren.
Før jeg når derhen, hører jeg hende skrige:
"Hvem fanden er du? Kom ud af min have!
Jeg smadrer dig!"
Så…
Jeg
kom rundt om hjørnet.
Hun står klar.
Som Uma i Kill Bill.
Hun er parat.
Ham, hun råber af,
ser forpjusket ud. Ikke skør, ligner ikke en hjemløs.
Holder en mobil.
Han ser bare lidt sær ud. Og hun skriger og råber.
"Hvad fanden laver du her?"
Nu stopper jeg historien
og fortæller, hvad der foregik.
Der var noget galt med vores klimaanlæg. Jeg…
Jeg ringede til firmaet.
"Kan I sende en ud for at reparere vores klimaanlæg?"
Uden at fortælle os det
gav han fyren vores adresse og sendte ham ud til huset.
Så ja, enorm misforståelse.
Min kone skriger af ham, og hun…
Hun går Valkyrie-amok.
Hun skriger af ham: "Hvem fanden er du?"
For at kritisere ham lidt,
når der står en flammende Valkyrie
med et vaginafarvet stykke metal
og truer med at dræbe én,
så svar i korte, deklarative sætninger.
Ham her…
Han sagde: "Hvem er nogen af os egentlig?
Hver dag er… Hjulet i himlen…"
For fanden.
Nu har hun begge hænder på battet. Hun er klar til at svinge det.
Så ser han på mig, og da han ser på mig,
bliver han bange.
Han siger: "Jeg hedder Michael.
Jeres fyr Steve sendte mig ud for at…"
Min kone siger: "Åh gud, det fortalte han os ikke. Undskyld.
Jeg ringer til ham lige nu.
Det startede helt forkert. Gå bare…"
Fyren gik med glæde.
Han kørte hjem og tænkte: "Den stakkels idiot. Åh gud.
De har nok fantastisk sex, men…"
I hører historien og tænker: "Det var ikke så mandigt.
Du lod din kone… Der kunne være sket alt muligt!"
Jeg siger det modsatte.
Jeg siger, at vores timing og placering
gjorde os til en mere effektiv invasionsmodstand.
Kan I huske, at han ikke blev bange, da hun skreg af ham?
Han sagde bare: "Jeg…"
Ved I hvorfor? Han kunne ikke bearbejde det, han så.
Smuk Valkyrie, vaginafarvet metal, skrigende. For meget, alt for meget.
Kunne ikke bearbejde det.
Og energien, hun afgav,
var som en sexheks fra rummet, som vil myrde ham.
Kan ikke bearbejde det.
Men hvad kunne han bearbejde?
Mig.
Jeg stod halvanden meter bag hende, for min energi var:
"Jeg kan intet gøre, når hun er sådan.
Jeg prøvede at få hende indlagt.
Hun sagde, at hun ville brænde huset ned.
Hun har dræbt så mange Amazon-bude.
Jeg kan ikke grave flere huller i ørkenen. Løb!"
Jeg laver nogle stillinger, vi kan bruge til billedet på Netflix.
Hvad, hvis jeg… Hvad, hvis de…
Hvad, hvis… Jeg gør sådan her. Se her. Sådan.
Hør her. Det…
Det er ikke med i min special, men hvis I ser Netflix og ser det:
"Lad os se et minut af det.
Hvad fanden er det?"
Jeg er vaccineret og boostet.
Ja, det er jeg. Tak. Det bør ikke…
Tak. Men…
Det… Hør her.
Tak. Det er også trist, at det stadig fører til bifald. Ikke?
Man får bifald, når man tager sig af sit basale helbred.
"Jeg tørrer mig, når jeg har skidt. Tak…" Nej.
Folkens.
Nej.
Jeg er ingen helt.
Det er skovhuggerne, der fælder træerne…
De er heltene!
Jeg tror, der er en skovhugger. Okay.
Eller en entusiastisk tørrer.
Jeg blev vaccineret, lige da vaccinen kom.
Straks. Jeg sprang ikke over i køen. Jeg brugte ikke mit privilegium.
Men jeg brugte insiderinformation.
Og jeg har det dårligt med det. Jeg gjorde sådan her.
Lige da vaccinen kom ud…
Jeg har en ven, som bor i Riverside.
Han ringede: "Jeg ved ikke, om jeg bør fortælle dig det,
men jeg bor i et MAGA-område. Ingen bliver vaccineret her.
Der er et apotek. Kvinden sidder ved bordet.
Hun spørger alle, som går ind. Ingen vil have den.
De smider kasser med dem ud.
Hvis du kører herud, får du den. Det kræver ingen tid."
Jeg kørte derud og gik ind. Kvinden sad ved et bord.
"Undskyld, jeg vil gerne vaccineres."
Hun sagde: "Vil du?"
Hun havde ingen… Hun var løbet tør for Tolkien-bøger.
"Ja, det klarer jeg. Stil dig derovre."
Mens jeg ventede… Min ven havde ret. Alle, som kom ind:
"Vil du vaccineres?", "Nej tak".
Og en fyr gav hende en…
"Nej tak.
Godt forsøgt, Deep State. Jeg…
Jeg takker nej til senderen.
Vent. Ja, jeg er på apoteket igen.
De prøvede at få en sender… Vent, du forsvinder.
Der er du. Ja, jeg kan ikke spores, mand.
Ja. Jeg ringer senere."
Jeg blev vaccineret og fik to boostere. Jeg har det fint.
I 1955
kom poliovaccinationen. 1955.
Vi var to år
fra satellitter.
Der var ingen satellitter!
Amerika kunne ikke have været mere tilbagestående, racistisk,
homofobisk, sexistisk,
og disse ikke-satellit-besiddende, racistiske røvhuller
stillede sig i kø for at blive vaccineret!
Hvad fanden?
Giv mig sprøjten. Jeg kan ikke holde øje med vandhanen fra en kørestol.
Jeg kan ikke tæve bøsser med dårlige lunger. Giv mig videnskab!
Er jeg en huleboer?
Nu
er det året 2022,
som ikke lyder som et rigtigt år, vel?
Lyder det ikke opfundet?
Som en billig scifi-film. "I året 2022…"
"Du siger bare tal. Kom nu! Hvem har skrevet det pis?"
Det er 2022.
Vi har robotter på Mars.
De sender os TikTok-videoer.
Og halvdelen af landet siger: "Der er heksegift i den sprøjte.
Du skal ikke stikke mig med heksegift.
Hold din troldmandssprøjte væk.
Jeg så videoen,
som Mars-robotten sendte til verdenshjernen, jeg har i lommen.
Men hold al den videnskab væk fra mig."
Hvis den holdning havde eksisteret i 1955,
havde regeringen måtte lave en oplysningsvideo
med en lille dansende sprøjte, som kommer ud.
"Hvem skal jeg sutte på for at kurere polio?" En lille…
Ja.
Nemlig, Stikky. Fortæl alle om dine fordele.
"Mine fordele? Dine ben virker. Er det en fordel?
Middelalderlige skiderikker."
Det er en anden verden nu.
Det er en anden verden, ikke?
Krydstogtskibe? Dem ser vi aldrig igen. Kys dem farvel.
Vores børnebørn vil ikke vide, hvad en buffet er.
Covid har forandret alt.
For det første er alle krydstogtskibe booket indtil år 2026.
Folk vil om bord på pestprammen
og sejle ud på åbent hav.
Lad mig dø ved en vandrutsjebane!
Buffeter kommer ikke kun tilbage.
De kommer tilbage som en "Angrib venstreorienterede"-hævn.
De får en dagsorden.
"Kom ned til Kaptajn Covids Alfahan-buffet.
Er du en venstreorienteret sojadreng,
som har brug for et nyseskjold over din muslingesuppe,
eller kan du kneppe din kone? Så kom ned
til Kaptajn Covids…
Bevis, at du ikke er vaccineret,
så får du en gratis tallerken kammuslinger i stuetemperatur.
Det er rigtigt."
Jeg lyttede til 70'erne på syv på vej herhen.
Ja, på min XM Sirius-satellit.
Kan du lide 70'ermusik? Tryk på nummer syv.
Musik fra 70'erne. 70'erne på syv.
Kan du lide 80'er-musik? Tryk på nummer otte.
80'erne på otte.
Kan du lide 90'er-musik, så tryk på nummer ni.
Kan du lide 40'er-musik?
Tryk ikke på nummer fire.
Det var det engang. 40'erne på fire.
Nu, kanal 71.
40s Junction.
Kan du lide 50'er-musik? Det er kanal 72.
50s Gold.
Kan du lide 60'er-musik?
Treoghalvfjerds, 60s Gold.
Hvorfor blev de tre kanaler flyttet
til den ydre kant
af XM Sirius-universet?
Det skal jeg sige jer.
Deres lyttere dør.
40'erne, 50'erne, 60'erne.
De lyttere falder om som…
40'er-kanalen har fem lyttere tilbage.
Tre veteraner fra 2. verdenskrig og et par modsatte hipstere. Det er alt.
Der er kun dem.
"Ved du, hvem der er punk rock? Artie Shaw". Fuck af.
Vi kan grine af det, men i vores liv
vil 70'erne, 80'erne og 90'erne også marchere derop.
Sådan sporer man, at generationer dør.
På stationens placering.
Slut med 70'erne, 80'erne og 90'erne.
Jeg håber, at når de gør det,
at de tager sig tid til at tænke over navnene,
som de gjorde med 40'ernes kanal.
40s Junction, togstation, stemningsfyldt.
Jeg kan se det i hovedet. Og så gav de op.
50s Gold, 60s… Hvad?
Hvad med "Nederdele og milkshakes"?
Eller "Patchouli-olie og perler"?
Giv 70'ernes kanal et navn, der symboliserer årtiet.
"Din mor og jeg går fra hinanden"-radio.
Hvad siger I? Det er godt.
Ja.
"Kæmpe stearinlys overalt uden grund"-musik.
80'erne kunne være "Trapper Keeper-sange".
Og så kunne 90'ernes kanal bare være…
Jeg ved ikke…
"Det var Abra Moores "Four-Leaf Clover" på…"
Hej. Bor du her i Denver, frue?
-Jeg bor i Colorado Springs. -Bor du i Colorado Springs?
Fint. Tak, fordi du kørte herop.
Okay. Hvad laver du… Godt, jeg fik styr på det. Intet problem.
Det var intet problem. Det er fint.
Arbejder du i Colorado Springs?
-Hvad laver du? -Jeg er læge.
Du er læge. Du godeste, et geni. Okay.
Hvilken slags læge er du?
Jeg er pædiatrisk neurolog.
Pædiatrisk neurolog.
Åh gud!
Du er…
Du tjener dit samfund. Du hjælper børn.
Du har et positivt job, som du har en positiv holdning til.
Det er komediedød. Jeg må væk fra dig nu.
Der er ikke noget her.
Jeg skal tale med en meth-kok eller én, som er skilt. Det er…
"Jeg hjælper børn med at leve." Okay.
Pis!
Er det… Er du sammen med hende? Er I sammen? Er det manden?
-Min mand. -Manden. Hvad laver du?
-Jeg er advokat. -Er du advokat?
Endelig!
Noget ondt.
Hvis det er positiv fællesskabslov,
så går jeg… Hvilken slags advokat er du?
Jeg er anklager i sager om ungdoms-sexforbrydelser.
Du anklager ungdoms-sexforbrydere.
Nå…
Når du siger ungdoms-sexforbrydere,
mener du så folk, som begår sexforbrydelser mod unge,
eller unge, der er sexforbrydere?
Unge, der er sexforbrydere.
Man skal passe på med formuleringen.
Og når du siger… Hvad sker der? Bliver de…
Hvad fanden er det her? Jeg…
Det var fint at sidde til det ene grin.
Jeg gør det ikke resten af showet. Nå, hvad laver du?
Hvad fanden laver jeg?
Du anklager de unge sexforbrydere.
Okay.
Og du er neurologisk børnelæge.
Så hvis et barns hjerne ikke fungerer rigtigt, kan du reparere den?
Og dem, du ikke kan reparere, sender han i fængsel.
Er det sådan, I…
Sådan.
Der er det næste Marvel-hold. Godt.
Så…
Det var sødt og mørkt på samme tid.
Det er sjældent.
Som en gothpige med en killing. Okay.
Hvad med dig? Bor du her i Denver? Gør du? Hvad laver du i Denver?
Jeg arbejder på en bar og studerer.
Du arbejder på en bar og studerer.
En Tom Hanks-film fra 1980'erne. Okay.
Så…
Hvad studerer du lige nu?
Cybersikkerhed.
Og om dagen patruljerer han på internettet.
Om natten er det Slippery Nipples til sekretærer, ikke?
Så du er bartender og regner med en dag at arbejde
med cybersikkerhed, selvfølgelig?
-Ja. -Og bartenderlønnen betaler regningerne.
Så du kan lære.
Hvad er det mest uhyggelige, du har lært
om cybersikkerhed? Hvor tæt er vi på et stort hackerangreb,
hvor pengeautomaterne ikke virker,
og alle vores pornosøgninger er på nettet? Hvornår sker det?
-Stort set intet er privat. -Stort set intet er privat.
Det ved vi allerede. Det er ikke…
Har du nogensinde… Da du var barn,
var der så et røvhul, som mobbede dig,
og nu, hvor du lærer om cybersikkerhed,
kan du grave i personens liv
og fucking ødelægge det, hvis du vil?
Har du nogensinde følt dig fristet til det?
-Ret ofte. -Nå!
Har du søgt på mobbernes navne?
Jeg har valgt at lade være.
Du har valgt at lade være.
Det er et meget advokatisk svar. Det var… Fangede du den?
Mand.
Er det konen eller kæresten?
-Ja. -Hvilken?
-Kæreste. -Kæreste!
Og hvad laver du?
-Jeg er lærer. -Du er lærer.
Og hvad… Tak.
Wow.
Hvilke områder er du lærer i?
Jeg hjælper gymnasieelever med at finde gratis collegekurser.
Hjælper gymnasieelever med at finde gratis collegekurser.
Det er sejt.
Hjælper tatoveringen med at bryde isen? Siger de: "Hun er sej.
Hun er okay"?
-Den må hjælpe. -Det gør den, ja.
Går du ind med synlig tatovering?
-Eller skal du have langærmet på? -Jeg viser den.
Du viser den. Du sidder…
"Lad os finde noget gratis college,
mens du læser Gashlycrumb Tinies. Sådan."
Du har også blæk. Hvor længe har I været sammen?
-Tre år. -Fire. Tre eller fire år.
Tre eller fire år.
Det er cybersikkerhed…
Kom nu.
Bor I sammen?
Fint!
Vil du… Hun ser fantastisk ud i…
Og han kan skaffe dig gratis kreditkort og alt muligt.
Kom nu.
Et perfekt match. Gør det.
Kunne han ikke bruge cybersikkerhed til at skaffe dem gratis college?
Rette deres karakterer og få dem ind på Harvard?
Der er endnu et hold. Godt.
Jeg har to superheltehold på forreste række.
Hej, sir.
Shorts på forreste række. Modigt.
Du har mere selvtillid, end jeg nogensinde får.
Bor du her i Denver?
-Ja. -Hvad laver du i Denver?
Jeg arbejder faktisk i Boulder.
Du arbejder i Boulder. Bor i Denver, arbejder i Boulder.
-Hvad laver du i Boulder? -Arbejder i et supermarked.
Arbejder i et supermarked.
Med det ansigtshår? Er de okay med det?
Jeg spørger ikke hvor.
-Det er sært. -Du kan gætte det.
Det kan jeg nok. Hvad er dit job i supermarkedet?
Jeg er leder.
Du er leder i supermarkedet.
Leder du hele butikken eller én afdeling?
Ja.
Ja, en del af den.
En del af den.
Sprutafdelingen? Hvilken del…
Du virker overrasket over at høre, at du arbejder i et supermarked.
Jeg arbejder i et supermarked?
Hvem er du her med? Er det din ven?
Der er din ven. Og hvor arbejder du?
-Jeg arbejder hjemme. -Arbejder hjemme.
-Med salg. -Salg.
-Jeg sælger elpærer. -Du sælger elpærer.
Spørger du mig? Du siger: "Jeg sælger…"
Du svarer, som om jeg er drabsbetjent.
"Jeg sælger elpærer?" Det er ikke…
Du sælger elpærer derhjemme.
Jeg er lyssælger.
Du er lyssælger, så du er hjemme.
Ringer du til folk, eller er det på internettet?
-På internettet. -På internettet.
-Og du forsøger at sælge elpærer. -Ja.
Personer eller firmaer?
-Begge dele. -Begge dele. Det er skideunderligt.
Jeg ved ikke…
Har du Zoom-opkald med dem og siger:
"Tænd alle dine lys.
Ret dårligt, ikke? Jeg har en løsning til dig"?
Det er tæt på.
Det er fandeme underligt.
Okay. I to er dejlige, og I er intet superheltehold. Undskyld.
Det er… Jeg ved ikke, hvad fanden I er.
En fyr, som arbejder i en Trader… Han ved ikke helt, hvad han laver.
En anden fyr har Zoom-opkald og sælger elpærer.
Du har en underlig OnlyFans, men du siger det ikke.
Du sælger ikke rigtig elpærer.
-Det er DC-Universet. -DC-Universet. Meget…
Lad mig være nørden, min ven. Godt.
Du kan lige vove!
Det var en sjov forreste række. Giv dem et bifald. Tak. Wow.
Jeg elsker rækkefølgen.
Læge, advokat, cybersikkerhed, lærer,
noget i et supermarked, elpærer, tror jeg. Jeg ved det ikke.
Perfekt tempo.
Ved I, hvad der ikke ældes godt? Woke.
Det gør det ikke.
Jeg er woke. Tror jeg.
Men ved I hvad? Det er jeg ikke en dag,
ligesom jer andre.
Vær Woke. Vær åben. Men klap ikke jer selv på ryggen.
For det vil bide jer i røven.
Alle, som bliver aflyst nu for ikke at være woke, var woke.
De fulgte bare ikke med udviklingen.
Udviklingen ruller hen over os.
Jeg er pro-trans, pro-homoægteskab, homorettigheder, pro-abor…
Nej.
Det er ikke… Jeg siger,
at det vil eksplodere i ansigtet på mig.
Jeg laver komik som 70-årig og kommer til at sige noget,
som jeg ikke kan følge med.
"Folk bør ikke kneppe deres kloner."
"Buh!". Der vil være noget underligt…
"Nej. Jeg er pro-trans…"
"Fuck dig, klonhader!"
"Nej, jeg er vildt progressiv!"
#Stopklonhad.
Så giver jeg igen.
"Da jeg var barn, rev man den ikke af i et glas
og kneppede det, hvad der kom ud af den! Undskyld, hvis det gør mig ond!"
"Buh!"
Forresten, sådan ved man, at man er et undertrykt mindretal
eller en marginaliseret gruppe, folk engang pissede på,
som er nået toppen.
Når hvide mennesker spørger én, om jokes er okay.
Sådan ved man det. Transfællesskabet brød igennem,
for alle hvide mennesker siger: "Er det okay?
Fungerer den joke? Er det okay?"
Ikke?
Men det betyder, at i fremtiden vil hvide heterofolk være i mindretal,
og så vil røvhullerne sige: "Jeg fortæller en joke
om en hvid heterofyr, og han bowler. Er det okay?
I bowler, ikke? Det fornærmer ikke, vel?
Han lytter til Limp Bizkit, ironisk nok, okay?
Det er ironisk. Jeg gør det ironisk."
De sidste seks år. Hold da kæft.
Jeg gik i panik i 2016 og alle de efterfølgende år.
"Hvad fanden foregår der? Er det slut for Amerika?"
Nej, ved I hvad?
Det er det ikke. Det er slemt lige nu,
men det, der sker, skal ske lige nu.
Ved I, hvad 2016 var?
Det var boomernes sidste raserianfald.
Det var det.
Boomernes
sidste raserianfald.
Hver gang en generation bliver gammel,
går den i panik, fordi døden er skræmmende og klam,
og de sender en idiot ind i Det Hvide Hus, før de dør.
Det er sket før. The Greatest Generation.
The Greatest Generation, åh gud, kæmpede mod nazisterne,
reddede verden fra tyranni, kom tilbage, byggede forstæderne,
opfostrede babyboomers. Så blev de gamle.
Håret blev gråt, pikken virkede ikke længere,
hæmorider og hysterektomier.
De gik i panik. Nu er det slutningen af 70'erne.
Punk-musik, de ved ikke, hvad der sker. "Fuck det.
Send den gamle cowboy ind i Det Hvide Hus. Ja, fuck jer.
Jeg var her, for fanden!"
Så voksede babyboomerne op. Tænk på babyboomerne.
De var på forkant med sex, rock and roll, oprør…
De ejede ungdommen, og så blev de skidegamle.
Deres hår blev gråt, og pikken holdt op med at virke,
hæmorider og hysterektomier,
fucking Gen X og Gen Z gør grin med dem på Twitter og TikTok.
Al mulig hiphopmusik, de ikke forstår.
De tænker: "Åh gud, jeg skal dø. Hvad fanden foregår der?
Send den racistiske tv-vært ind i Det Hvide Hus. Fuck jer!
Jeg var her!"
Jeg er Gen X.
Ja…
Vores raserianfald bliver mere end slemt.
Når vi bliver gamle, og pikken ikke virker, og vores hår bliver…
Gud ved, hvem vi sender ind i Det Hvide Hus.
Det bliver Eddie Vedder eller Janeane Garofalo, én af de to.
Jeg ved det ikke.
Hør her.
Jeg elsker dem.
Janeane ville være en frygtelig præsident.
Jeg har kendt hende siden 90'erne. Jeg elsker hende. Det ville hun selv sige.
"Janeane, du bør blive præsident." "Jeg gør ikke det pis."
Åh gud, vent. Sådan vinder hun.
Tænk på, hvordan Gen X tænker, men det er den holdning, vi har brug for.
Det er perfekt.
"Nej, jeg gør det ikke." "Det ved vi godt. Ja!"
Hun aflyser en debat og fører ingen kampagne.
Hun kommer ikke til sin egen indsættelse.
Ja, det bliver fedt.
Vi vil elske hende endnu mere. CNN skriver på skærmen:
"Dag 312, hvor præsidenten ikke er dukket op."
De klipper til hende på en café. "Jeg sagde, jeg ikke ville stille op."
Og så dør vi,
og vi vil ikke se, hvad Gen Z putter i Det Hvide Hus.
Præsident Logan Paul.
Jeg ved det ikke.
Præsident Joe Rogan.
Han ville… Hør her.
Jeg har kendt Joe siden 90'erne.
Han er en sød fyr.
Han er kørt af sporet. Ved I hvorfor?
Fordi nogen gav ham 100 millioner dollars.
Det ville gøre alle… Han håndterer det bedre, end jeg ville.
Hvis jeg havde en podcast om at strikke,
og nogen gav mig 100 millioner, ville jeg kneppe garn i min podcast!
Og Joe ville sige: "Patton er blevet skør. Åh gud."
Ældning er ikke dårligt, hvis man ikke tager det personligt.
Det er nøglen.
Se det som… Lad, som om du er Jeff Goldblum i Fluen,
og du ser alt det sære pis… "Åh, gud!"
Køb en læderindbundet notesbog. Tag notater. Sent om aftenen…
"Mine prutter lugter af gamle bøger.
Men jeg spiser ikke gamle bøger.
Det kræver yderligere undersøgelse.
Dag 17. Tager længere tid at holde op med at tisse end at tisse."
Det kommer efter os alle.
Jeg forlader jer efter denne historie om et andet sammenbrud,
som jeg havde. Det hele falder fra hinanden. Men ved I hvad?
Vi lever i det 21. århundrede. Det er okay. Husk altid det.
Sidste år, i november, fik jeg
en mindre operation, ikke?
Jeg fortæller historien og gør sproget lidt pænere,
så det ikke lyder frygteligt. For det er det.
Jeg fik en mindre operation. Sådan en, som…
Jeg siger det sådan her:
Som mænd på min alder, der sidder meget, får.
Er I med?
Jeg er bekymret. Under Covid. Hvad, hvis jeg bliver smittet?
Men jeg glemte, at jeg lever i det 21. århundrede.
Jeg har alle mulige fordele i plus-kolonnen.
Den dag, jeg skulle opereres, tilkaldte jeg en bil med min telefon.
Bilen kom. Fyren havde mundbind på, jeg havde mundbind på.
Bilen var ren. Han kørte mig på hospitalet.
Lægen mødte mig og viste mig alle deres rengøringsrutiner.
Han sagde: "Det er en simpel operation.
Det tager kun en time. Du sover i en time.
Du kommer hjem i dag."
Han bedøvede mig. Jeg vågnede en time senere. "Jeg har det fint."
"Ja, du har det fint.
Her er avanceret smertestillende, som hjælper dig med at komme dig.
Du mærker intet.
Tag din telefon frem og tilkald en bil igen.
Du lever i det 21. århundrede."
Og det gjorde jeg, og bilen kørte mig hjem.
Da jeg kom hjem, havde jeg et apparat, hvor jeg kunne tilkalde, fra luften, film,
bøger, tv og musik som underholdning, mens jeg kom mig.
Det 21. århundrede!
Da jeg forlod hospitalet,
sagde lægen:
"Der er en vis kropsfunktion,
som du er vant til at gøre hver dag,
og de næste par dage
gør du det ikke.
Og om tre eller fire dage,
lige pludselig,
gør du det.
Men første gang du gør det,
vil det gøre dig.
Der er ingen skam i det.
Det vil ske. Det er en del af helingen.
Hel i fred."
Jeg tager hjem.
Første dag ser jeg film og læser bøger på min iPad.
Jeg går i seng.
Der sker intet.
Næste dag: Ser film, læser bøger på min iPad, går i seng.
Der sker intet.
Tredje dag:
Ser film, læser bøger på min iPad,
går i seng.
Klokken 3.30 om natten…
…sker det.
Men jeg vågner, mens det sker, og kan mærke det komme.
Jeg er et halvt sekund foran.
Åh gud, det bliver ingen katastrofe. Jeg hopper ud af sengen.
Alt er okay. Jeg går gennem soveværelset.
Jeg går ud på badeværelset og er tre meter fra toilettet.
Jeg når det!
Bum! Nej.
Jeg havde fået mine underbukser og joggingbukser af.
Hvilket gjorde det ti gange værre.
For nu…
…var vores fine, hvide badeværelse…
…blevet
pyntet til efteråret. Hvad siger I så?
Ja.
Glædelig Thanksgiving. Så…
…jeg står der
og tænker: "Jeg har to muligheder. Jeg kan vaske mig eller risikere,
at min kone kommer ind og ser katastrofen, og det fortjener hun ikke.
Jeg vælger nummer to.
Jeg gør rent først. Jeg tager en masse håndklæder
og gør rent og har en stor, klam bunke.
Jeg skal tage alt mit tøj af,
også min T-shirt. Den er ødelagt.
Fysik.
Så…
…jeg tager hele bunken
ned til… Jeg er nøgen nu.
Jeg går ned i køkkenet med den store, frygtelige bunke,
tager posen ud af spanden, lægger det i posen.
Klokken fire om morgenen
må jeg gå ud til enden af min indkørsel.
Hvor skraldespandene står.
Åbner den. Smider den i.
Jeg stod der bare.
Nøgen.
Klokken fire om morgenen.
Og jeg
så på månen…
For nogle timer siden
var jeg i det 21. århundrede
med adgang til moderne teknologi, medicin og transport,
og nu,
få timer senere,
er jeg blevet afsløret
som den nøgne abe, jeg altid har været.
Den nøgne,
lorteindsmurte abe,
som er inde i os alle.
Og jeg havde et sært fredfyldt øjeblik,
for det var så frygteligt,
og jeg tænkte: "Jeg er faktisk så langt
fra det 21. århundrede, som jeg kan være lige nu.
Jeg er faktisk tættere på mine neandertaler-forfædre.
Det føles underligt rensende."
Og jeg havde følelsen i ti sekunder.
Så huskede jeg, at alle mine naboer har Ring-kameraer på dørene.
Så alle fik deres julekort det år.
Mange tak, Denver!
Tak!
Mange tak. Tak!
Tak, alle sammen.
Tak!
Tekster af: Mila Tempels