Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PRÆSENTERER
Verden vil i aften se et sjældent himmelfænomen
med den første totale måneformørkelse på en nat med fuldmåne.
Folk vil kunne se den totale måneformørkelse
ved Middelhavet og i dele af Vestasien og Nordafrika.
Det er en sjælden begivenhed, der først vil ske igen om 19 år.
-Ikke så højt. -Måneformørkelsen vil…
Ja, doseringen afhænger af hundens vægt.
Giv ham hele pillen. Knus den og bland den med maden.
Fint. En halv pille.
Følg instruktionerne omkring vægt på pakken.
Hvorfor? Hvor meget vejer den?
Giv ham tre fjerdedele af pillen, bare for at være sikker.
Ja.
Stop.
Nej, ikke dig. Det er min hund.
Dobermann. Han er voldsom.
Nej! Sit, Zeezo! Sit.
Dygtig.
Tre fjerdedele af en pille for at være sikker. Ja.
-Hvor skal du hen? -Det har jeg sagt. Til Tina.
Lyv ikke for mig, Sophie.
Fint. Stol ikke på mig.
-Hvem henter dig? -Tina og nogle venner, du ikke kender.
Skal du se Jalal eller Jeelo? Hvad hedder han nu?
Nej.
Lyv ikke, Sophie.
Jeg lyver ikke. Jeg skal se Tina med nogle andre.
Og hvad er det her?
De var i din taske.
Det er Tinas. Jeg skjuler dem for hende.
Tina.
Tror du, at jeg er dum, Sophie? Jeg er ikke dum. Går du i seng med ham?
Svar ikke. Jeg siger det til din far. Du gør mig tosset.
Du gør dig selv tosset.
Svigermor, Emad har spist. Er han sulten, er det et forsøg på at blive oppe.
Mulukhia skal spises varmt.
-Jeg dækkede den til, så den er varm. -Når du dækker den til varm, skiller den.
Forhåbentlig ikke.
Sara! Emad! Kan I ikke se, hvad klokken er?
Sluk for jeres spil og gå i seng. Nu.
-Fem minutter mere! -Mor.
Ikke fem minutter mere, Sara.
Sluk så, Emad, ellers kilder jeg dig.
De ting vil ødelægge deres hjerner.
Kom så, børn! Sengetid.
Alt det sukker, din mor giver dem, vil ødelægge deres hjerner.
Jeg henter ris og kaninkød.
Vent.
Jeg stoppede med p-piller.
Hvad?
Værsgo. Jeg fandt dem i din datters taske.
-Kiggede du i hendes taske? -Jeg ledte efter papirer.
Jaså, May.
Hun skal ud med Jeelo. Hendes klamme, torskedumme kæreste.
Kiggede du i tasken?
Ja. Er det alt, hvad du tænker på?
Din datter er ude af kontrol, Waleed. Sig, at hun ikke kan gå ud i aften.
May, hun fylder snart 18. Hun gør, hvad hun vil.
Hvorfor er du så svag over for hende?
Jeg glæder mig til at se Mays ansigt, når hun ser kaninerne.
Jeg har glemt min telefon. Et øjeblik.
Kom så.
Hvor mange unge ser du i klinikken?
Du kan ikke styre det. Jeg forstår dig ikke.
-Hun er min datter. Det er anderledes. -I skændes altid.
Hun vil selv bestemme, fordi hun er blevet ældre.
Men hun er gammel nok. Hun er ikke et barn længere, May.
Min mor tænkte aldrig på mig.
Glem din mor. Jeg er ikke din mor.
Hun var aldrig bekymret.
-Du er en dreng. Det er anderledes. -Hvad mener du?
Helt ærligt!
Ville kondomer være okay, hvis hun var en dreng?
Er du den seje forælder nu?
Fokuser på at skære løg.
Hvad er det her for en dårlig vin?
Er den billig? Skal vi købe en anden?
Billig?
Det er en fransk økologisk vin til 40 dollars.
Kom nu, Ziad. Du ved, hvordan de er.
-Hvad laver du? Stop. -Jeg fjerner prisskiltet.
Det er upassende, Ziad.
Lad det sidde, så de kan se prisskiltet.
Okay.
Hvad er specielt ved dagens solformørkelse?
Månen vil forblive mørk i lang tid.
Men det er månens rigtige ansigt.
-Er det godt? -Nej, det er bare underligt.
Der sker sære ting under formørkelsen.
Og det er en måneformørkelse, ikke en solformørkelse.
Okay.
I mørket er alle katte grå.
Alt er formørket!
Velkommen!
-Velkommen! -Will!
-Hvordan har I det? Jeg har savnet jer. -I lige måde.
-Hvad har du der? -Mulukhia.
-Vi smager endelig den egyptiske mulukhia. -Og det er mulukhia med kaninkød.
Opskriften kræver, man siger "nakiner".
-Nakiner. -Øv dig.
-Nakiner. -Og blink.
-Velkommen. -Mayousha!
-Hej. -Jeg har savnet dig.
I lige måde. Hvilke kaniner?
Vi har mulukhia med kaninkød.
Et ægte kulturchok.
Kulturchok fik jeg i restaurant El Prince i Egypten.
-Så flabet! Kan du stadig huske det? -Det glemmer jeg aldrig.
-Sikke en duft! Stærkt? -Wow! Du gør os sultne, Will.
-Sådan er her dagen lang. -Wow!
-En drink? -Du laver altid mad.
Nej tak. Hvor er Sophie?
Hun klæder om. Hun skal ud.
-Okay. Jeg går… -Lad hellere være.
Hvorfor gjorde du det? Du skal…
-Hvad er der sket? -I hendes tasker fandt jeg…
-Cigaretter. -Et kondom.
Du godeste! Hendes far fandt vel ud af det.
-Og gjorde intet? -Nej.
Lad hende ikke gå ud.
-Godaften. -Hej.
-Hej.
-Hej, Jana. -Hvordan går det?
-Hej, Sherif. -Hej.
-Mariam, jeg har savnet dig. -I lige måde.
-Skøn kjole. -Farven klæder dig.
-Tak. -Hej, May.
-Hej, Mariam. -Hvordan går det?
-Hej. -Så smuk!
Tak, skat.
-Hej, May. -To kys.
-Jeg parkerede bag dig. -Ridsede du den, som du plejer?
Kun en smule.
-Er det nye par her ikke? -Nej.
-Kun én flaske, nærigpind? -Vil du da have en hel kasse?
-Den kostede 40 dollars. -Tværer du i det, Ziad?
-Jeg så prisskiltet. -Økologisk.
Økologisk? Og hvad så? Den er svær at åbne.
Rabih tager sin nye kæreste med i aften. Hvad hedder hun?
-Rasha. -Rasha.
Hun er nok sød, hvis hun er med ham.
Hun må være sær som ham.
Hvad er der med Rabih?
Kvinder elsker mænd som ham.
Rabih er sjov.
I 25 år har han ikke haft en anstændig pige.
-Alt sammen rakkerpak. -Åh! Er du jaloux?
Hvad er der galt med Rabih?
Han er sød, sjov og godhjertet. Folk elsker ham. Han er afslappet.
Og derfor ryger han i vennezonen og piger trækker sig.
Hvorfor hakker I på ham?
Har du da kun været kærester med skønhedsdronninger?
Det mente jeg ikke, Jana. Men…
De er her.
Jeg vil se hende!
Tror I, hun er lækker, og at de bliver misundelige på ham?
Jeg glemmer altid frakørslen.
Hvad?
Du er alene. Hvor er Rasha?
-Vi vil møde hende. -Ja.
Jeg ved det, men hun var sløj, så hun blev hjemme.
Åh nej. Er det noget alvorligt?
Nej, hun er bare lidt sløj.
Ærgerligt! Vi ville gerne møde hende.
-Ja. -Hele middagen er til hendes ære.
-Skal jeg gå? -Nej!
Kom nu, Beebo! Det mente vi ikke.
-Giv mig dem. -Skat!
-Jeg har savnet jer. -I lige måde.
Går det godt?
-Velkommen. -Slog hun op?
-Kom nu! -Slog hun op?
Jøsses, nej! Hun er bare sløj.
-De skændtes. -Nej.
-Hvad fejler hun? -Hun er sløj.
-Har hun feber? -Nej.
-Beebo! Hvordan går det? -Hvad er der med ham?
-I har ikke skændtes? -Nej.
Hvordan går det?
-Lyt ikke til ham. -Hvad er der med ham?
-Hvor gammel sagde du, hun var? -Det har jeg ikke sagt.
-Hvad sker der? -Stop.
-Lad ham være i fred. -Tak.
Lyt ikke til dem.
-Hvad er det? -Det er Rabihs.
De vil spørge, om hun er gammel.
-Hvad mener I? -Vi kender hende ikke, så vi gætter.
Er hun høj eller lav?
-Er hun køn? -Ja.
-Ignorer dem. -Hvorfor, May?
Vi vil vide, hvordan hun ser ud. Fortæl mig det. Glem dem.
Hvad hedder hun på Insta?
-Hun er der ikke. -Hvorfor ikke?
-Hverken Insta eller Facebook. -Vis os et billede.
-Jeg har intet. -Kom nu.
-Solformørkelsen starter. -Månen.
Nu? Åh, ja. Den er begyndt. Kom, venner.
-En måneformørkelse. -Skal vi spise middag? Kom.
Jeg er sulten.
-Man siger, ens ønsker går i opfyldelse. -Ja.
-Jeg kan se to. -Der er to.
Du burde se fire.
Fokusset skal kalibreres.
-Her? -Ja.
Ryst det ikke.
-Kan du se den? -Ja.
-Så smuk. -Okay, flyt dig.
-Pas på. Det er er meget følsomt. -Forsvind!
-Hvordan er den? -Smuk.
Han er astrolog nu!
-Så du noget? -Ja, smukt.
-Lad mig se. -Værsgo.
Kan du se to oven på hinanden?
-Hvorfor bevægede du det? -Det var ikke med vilje.
Indstil det til dit syn.
Okay.
-Og? Rasha? -Ja.
Hvad sker der? Hvordan har du det?
Tja, du ved, hvordan det er i starten.
Det er okay.
-Hvad sladrer I om? -Hun forhører mig.
-Jeg spurgte til den hemmelige kæreste. -De vil gerne vide noget om hende.
-Vil du ikke? -Jo, men ikke sådan her.
Hvad taler I om?
Mere udspørgen.
Vi udspørger ham om Rasha.
Jeg ved, hvorfor Rasha ikke kom. Rabih vil ikke ses hovedkulds forelsket.
-Forelsket? -Ja. Kærlighed!
-Jeg ved ikke, om jeg elsker hende endnu. -Hvad mener du?
Hvordan ved en mand, om han er forelsket? Hvordan ved I det?
Jeg har glemt det.
Hvis du vil tale med hende over 20 gange dagligt, er du forelsket.
-Og hvis det er 40? -Fyrre…
Fyrre. Så er alt håb ude!
Og stopper I med at tale sammen, er I gift.
Grin ikke. Det er en dårlig joke.
-Hvor lang tid har I været sammen? -Lidt over en måned.
Så er I vilde i varmen.
Ja, det er forventet.
Så hvad sker der?
Hvorfor alle spørgsmålene?
Så er det uforpligtende eller er det kærlighed?
Er det for evigt?
-Det her er et forhør. -Tak.
Vi vil bare gerne vide det.
Okay. Hvad?
-Er hun god? -Hvad mener du, Ziad?
Gud nåde og trøste dem, du udspørger.
-Det er som, da jeg mødte jer. -Hvornår? Det har jeg glemt.
-Jeg husker det. -Jeg var nervøs.
Hvad skulle jeg sige?
Et nyt ægteskab, et nyt land og nye mennesker.
Jeg vidste, at I taler arabisk, men noget af jeres slang…
Nu taler du som en nattergal!
Det er et frækt ord på min dialekt. Vi siger lebleb.
-Hvad med fashkha? -Det er værre end den første.
Nej, mara er det værste.
Hun blev vred på en mand i supermarkedet.
Hun sagde: "Hvem kalder du kælling?" Jeg forklarede, det betyder kvinde.
Nej, der er et andet, som jeg ikke kan huske.
Ja. Bokra a bokra.
-Ja, det betyder "i morgen tidlig". -Så sig det.
Jeg var meget bange.
I er Ziads barndomsvenner, og I er så tætte.
I ville være lukkede.
Var du bange? For os?
-Vi er engle. -Se deres vinger.
Jeg skiftede nok tøj ti gange den dag.
Tyve.
Fandt du noget at have på?
Nej, men jeg følte mig afslappet sammen med jer.
Som om jeg var en af jer.
-Er jeg ikke det? -Jo, du er, smukke!
Naturligvis.
Hvad ville vi gøre uden Janjoon?
-Hvor længe skal I stå sådan? -Du ser hende dagen lang. Det er min tur.
-Kom, jeg er sulten. -Ikke mig.
-Jeg er hundesulten, som I siger! -Kom.
-Kom ind. -Peg det opad.
-Du ødelagde det. -Ja, men det er okay. Indstil det.
Lyt til professoren.
-Kom nærmere. Øjet her. -Sådan?
Lad mig indstille det. Kan du se?
Du skal ikke give mig skylden for alt.
Det er første gang, vi mødes uden Simi og Nour.
Jeg talte med hende i morges og skal hilse.
-Hvordan har hun det? -Knust. Hun er hos sin mor.
Klart. Manden har en affære med en på datterens alder.
Det er ikke let.
Hun kommer aldrig over sin depression.
-Vidste du det? -Hvad?
-Om pigen på hans datters alder? -Nej.
Nej.
Tror du på dem?
-De fortæller hinanden alt. -Er du nervøs i forhold til dem?
Hvordan ville vi vide det? Ville han sige det?
Helt ærligt.
-Ville vi sige det? -Det burde I.
-Hvad har man venner til? -Hvad mener du?
Selv hvis vi vidste det,
ville vi så sige til Nour, at Simi er utro med en sexet og smuk 23-årig pige?
Toogtyve.
-Du er ulækker. -Ulækker? Hvorfor? Overdriv ikke.
Det er et følsomt emne. Vi bør ikke blande os.
Hvad? Så ville de bebrejde os, at de gik fra hinanden.
Tak. Netop.
Hvis I skulle finde ud af, at Ziad er mig utro,
skal I sige det, og jeg vil ikke bebrejde jer det.
-Er du sikker? -Så lad mig fortælle dig…
Hey!
Drop det. Hun tror, du mener det.
Tro mig. De ville aldrig sladre om hinanden.
De er alle ens.
-Is? -Ja tak.
Vi er forskellige.
Ja, som en Macintosh og en PC.
Ja.
Jaså? Og hvad er vi så?
Altså jer mænd?
I er som en billig computer.
-Langsom. -Kan ikke multitaske.
Og I får let en virus.
Vi tænker og analyserer ting hurtigere. Vi er som en Macintosh.
-Og bedre design. -Ja.
Meget dyre. Man får ikke noget gratis.
-De forstår kun hinanden. -Ja, men I kan ikke leve uden os.
Hvad vil Simi gøre nu?
-Hvad vil han gøre? -Alt.
Ingen kone, ingen børn og en 23-årig pige.
Toogtyve.
Ja, 22. Han har det nok forfærdeligt.
-Stakkels ham! -Han får langt hår og en tatovering.
Han vil poste nonstop på Facebook og tage til Burning Man-festival.
Hvis jeg var hans kone, tog jeg bilen, huset, alle hans penge og alt hans tøj.
Lad ham tage nøgen hen til sin kæreste.
-Det gør han uden sin kones hjælp. -Ja.
Lad os ikke overdrive. Han er ikke nøgen, og hans kone tager ikke alt.
-Jaså? Spørg Rabih. -Nej, jeg er anderledes.
-Jeg gav hende alt, så hun lod mig være. -Smart!
Utroligt, at én sms kan ødelægge en familie.
Det er ikke sms'ens skyld, men idioten og hans dulles skyld.
Men hvorfor læste hun beskeden på hans telefon?
Et det hendes skyld, fordi hun læste beskeden?
Nej, men jeg mener, at…
Han er idioten.
Han skulle have slettet den, før Nour så den.
Hvis han vil være sin kone utro, bør han være forsigtig.
Hvordan forsigtig?
Vent lige. Så dit problem er, at han ikke slettede beskeden?
Ikke at han er et dumt svin, som har knust Nour?
Forsigtig hvordan?
Jeg mener…
Hvad? Er det min skyld nu?
-Ræk mig dem. -De er lækre.
Tag nogle kibbeh. De er varme.
Er du bange for at blive brændt?
-Lækkert, Will. -Velsmagende.
-Hvad er det der? -Auberginer?
Godt så.
Jeg siger, at Ziad har ret. Man skal være forsigtig.
Selvfølgelig.
Hvorfor kigger du på mig?
Problemet er, at vi lever vores liv på dem.
Alle ville blive skilt, hvis de læste alt på hinandens telefoner.
Du har måske en pointe.
Jeg har aldrig haft set min mands. Jeg får måske ny viden.
Værsgo, min skat.
-Sherifs telefon. -Nej tak.
-Læs, hvad du vil. -Nej.
-Værsgo. -Sherif. Vi spiser.
-Giv ikke dig selv problemer. -Det er ikke noget problem.
Nej. Han ryster bare, fordi han fryser.
-Han er helt bleg. -Hold kæft!
-Se den bare igennem. -Nej.
Okay, på en betingelse. Giv ham din.
Værsgo. Ingen ringer til mig bortset fra børnenes læge
og hans søster, der ringer hver time for at høre til deres mor.
-Kan hun ikke ringe til andre? -Du svarer ikke.
Hvis Ziad beder om din telefon, får han den så?
Ja. Han må se, hvad han vil. Jeg har ingen kode på den.
Det er ikke nødvendigt.
Jeg stoler blindt på dig.
Wow! Tillid er fantastisk. Jeg misunder jer.
Min mand vil hellere sluge sin telefon end at lade mig se den.
-Ikke sandt, skat? -Det er ikke rigtigt.
Her. Åbn den og se, hvad du vil.
Der er billeder af nøgne kvinder, men det er jo mit arbejde.
Skål, mand!
Du er så heldig.
-Har du brug for en assistent? -Ikke dig.
Jeg er med på, at I alle er fordomsfri
og ingen skjuler noget, og der ikke er hemmeligheder mellem os.
Ja, May. De er en flok engle.
Simi var den eneste nar.
Nej, vi har alle nok nogle…
Har hvad? Mener du hemmeligheder?
Nej. Vi har været venner i 20 år. Har vi hemmeligheder?
Gid, vi havde. Det ville gøre det sjovere.
Lad os gøre noget sjovt så.
Hvad?
Lad os lege en leg.
-Det gør vi. -Hvilken leg?
Helt enkelt. Vi lægger vores telefoner på bordet
og fortsætter middagen.
Og det, vi får af opkald, beskeder, e-mails, WhatsApp…
Slem pige!
Vi kigger og lytter sammen.
Slem pige.
Hvorfor er I bange?
Jeg troede, at ingen af os har hemmeligheder.
Det sagde de, og derfor sagde vi, at vi ville lege legen. Jeg elsker det!
-Men den her leg… -Det er en god leg.
Det bliver sjovt. Jeg er med.
Bravo.
Hvis I vil lege, så leger vi. Jeg er med.
Så mandigt af dig!
Seriøst? Skal vi lege den leg?
Hvad er problemet? Er du bange?
Nej, slet ikke.
Du kan vise dig, fordi din kæreste er hjemme.
Og hvad så? Jeg har intet at skjule.
Intet at skjule…
Hold kæft. Ingen tænker på dig. Ikke engang din mor.
Hvorfor foreslog du den leg?
-Hvad er dine bagtanker? -Ingen.
Hvorfor er du bange? Skjuler du noget for mig?
Nej, men jeg er bange for, at du skjuler noget.
Måske.
Jeg vil ikke vide det. Jeg er ligeglad!
Hun foreslog legen. Hvordan kunne hun skjule noget?
Ja, måske har du noget, som du vil afsløre.
Noget, som du skjuler og vil fortælle om.
-Det er detektiven i dig… -Ja, folkens!
Seriemordere afslører sig selv for at vise, hvor geniale de er.
Det er du vel ikke.
-God teori. -Det er sandt.
Vi stopper, hvis det er kedeligt.
-Som "sandhed eller konsekvens". -Så dumt!
Ziad. Vis, at jeg har uret, og læg din telefon på bordet.
Hent din telefon. Hvorfor ikke?
Skal jeg bekymre mig?
-Hvorfor ville du bekymre dig? -Kom så.
-Er du glad? -Ja.
Jeg har intet problem.
Vil du virkelig spille med?
Hvad? Nej. Det her går ikke.
Det er uhøfligt med telefoner ved bordet.
Se lige de manerer.
Simi var indbegrebet af gode manerer og slukkede telefonen ved bordet.
Sherif har vendt telefonen om. Han tror ikke, jeg bemærker det.
Jeg gør det ikke med vilje. Sådan gør jeg bare.
Jaså? Ja, for at beskytte skærmen. Den er meget dyr. 200 dollars.
-Nej, skat. Her er telefonen. -Foran os.
Foran os, med forsiden opad. Knæk den, ødelæg den Gør, hvad du vil.
Skønt! De kan ligge ved siden af hinanden. De kan lave små babytelefoner.
Fedt!
Men hvis din mor ringer, svarer jeg ikke.
Og hvis hundeejeren ringer, svarer jeg ikke.
Fint. Lad os se, hvordan det går.
-For Guds skyld. -Hej.
-Hej, Sophie.
-Far? Må jeg tale med dig? -Ja.
-Ja. Undskyld mig, folkens. -Kom så.
Hvad er klokken?
Ziad, ræk mig kibbehen.
Ræk mig kibbehen.
Kan du give mig en hånd?
Sophie, dig og din mor må tage det roligt.
Hvad skændes I nu om?
Far, hun skælder hele tiden ud.
Sophie.
Hvor gammel er hun?
Hun fylder 18 i næste måned.
Atten! Jeg kan husker hende som barn, da hun legede med sand på stranden.
Ikke? Hun var ti år.
Nu leger hun med vores følelser.
At være forældre er skræmmende og ansvarsfuldt.
Men hendes far kan tage sig af hende. Jeg er træt.
Det er okay. Du må give lidt slip på hende.
"Gud hjælper dem, der hjælper sig selv."
"Den, som vil have en fejlfri ven, forbliver ensom."
-Jaså? -Ja.
-M. Så? -Okay.
M… "Man skal ikke sætte ræven til at vogte gæs"
S. Hvilket ordsprog starter med S?
-Du startede det her. S. -S.
Shik shak shok
Nassik ya habibi il rap w il rock
Shik shak shok
-Sms. Vent. -Hvem er den til?
-Ziad. -Det er mig.
Skal vi læse den?
Ja.
-Hvad? -"Jeg vil have dig nu."
-Hvem er det? -Jeg ved ikke.
God start, Zeezo!
Så har vi en skandale.
-Nej… -Hvad betyder: "Jeg vil have dig nu"?
Det betyder lige nu, med det samme, uden tøven, i dette øjeblik.
Tag det nu roligt.
Jeg kender ikke det nummer. Personen har måske sendt det ved en fejl.
Men hvordan kan du få en besked nu…
-Se, den ringer. -Det er det samme nummer, som…
-Tag den. -Ja, svar.
-Ukendt nummer. Hvorfor svare? -Så ved vi det.
Slå medhør til.
-Sådan er legen. -Jeg svarer.
-Jeg svarer. Hallo? -Medhør.
-Jeg slår medhør til. -Ja.
Rolig nu. Jeg slår medhør til. Værsgo.
Hej!
Hej? Hvem er det?
Ja.
Hej!
Jeg vil have dig nu!
Så usselt!
-Fedt! -Usselt!
Du er en nar.
Det var nervepirrende.
-Usselt! -Vi skulle more os.
-Hvad er problemet? -Det var sjovt!
Jeg troede, det var en spøg.
Seriøst, Jana? En spøg?
-Det sværger jeg på. -Så du dit ansigt?
Du blev grøn.
-Far! -Ja, skat.
Min telefon?
-Værsgo. -Undskyld, Ziad.
-Sig farvel. -Hvorfor sige farvel, May?
-Sophie, søde ven. Sid ned. -Jeg går nu.
-Farvel, skat. Pas på derude. -Vi ses.
Jeg forstår hende ikke. Hun plejer ikke at være sådan.
Hun er normalt værre.
Jeg fik dig.
I den alder bliver de hurtigt voksne. De foragter alle.
Hvordan var du i hendes alder? Fræk?
Uartig!
Nej, på college var Ziad… Du var helt anderledes.
Hvordan mener du?
Du var… Jeg ved det ikke…
Kedelig.
-Ja, og irriterende. -Kedelig?
Nej, lyt ikke til dem.
Hun var en nørd og læste lektier konstant. Irriterende.
Selv hans mor afskrev ham.
Jeg havde ondt af din mor, fordi hun fik et afsindigt barn som dig.
Skizofreni eller noget lignende. Hvordan fik du det bedre?
-Jeg fik det bedre… -Jeg…
Din mor er kommet fra Egypten for at passe dig, ikke dine børn.
Passe os alle.
Jeg ved ikke, om jeg ville være i stand til at gøre det.
Er du gravid og har ikke fortalt det?
Åh! Nej, slet ikke.
Forsøger I?
-En lille smule. -Du godeste!
-Vi bør fejre det! -Det er for tidligt.
-Tillykke! -Fejre hvad? Der er intet.
Der er intet…
Det er okay.
Vi vil fejre, at et ægtepar går i seng med hinanden.
Jeg mente ikke noget med det.
Ægtepar går ikke så tit i seng med hinanden som før.
-Hvem? -Alle mennesker.
Hvordan går de så i seng?
Som mennesker.
Så…
De forsøger at blive gravide, og du fejrer, at de går i seng sammen?
Det er okay.
Skål! For alle de fremtidige babyer, der vil gøre livet bedre.
-Skål. -Zooz.
Jeg skåler for dem, der bare sover sammen.
Du er altid utilfreds med noget.
-Du er aldrig tilfreds. -Hvad?
Jeg forstår ikke tanken om, at livet ikke fungerer uden børn.
Og dem, der ikke har børn? Skal de begå selvmord?
Og med den nuværende situation, er det bedre, at man ikke får børn.
Nej, jeg forsøger ikke at få et barn, fordi jeg bør gøre det.
-Hvorfor så? -Af 100 andre grunde.
Nævn en af dem.
Før det første er børn søde.
De fuldender et forhold. Får parret tættere på hinanden.
Kan to mennesker ikke være lykkelige, medmindre de involverer en tredje person?
Hvorfor skal du være filosofisk og give mig hovedpine?
Hver gang vi diskuterer noget, får du pludselig hovedpine.
Og hvis mit liv ikke har mening uden et barn, vil jeg ikke have et.
Jeg vil finde mening i mit eget liv.
Bare sig, at jeg er egoistisk.
Det mener jeg, og det bliver jeg ved med. Skål!
Hvad snakker I om?
At det kan være egoistisk at få børn.
Hvorfor det?
Nej, jeg synes, det er et offer.
Man får børn for at fortsætte slægtslinjen
og som en hjælp, når man er gammel.
Jeg synes, det er egoistisk.
Og tanken om slægtslinjen. Det her liv er svært nok.
Jeg har ingen mening.
Sophie gør mig glad. Det er helt enkelt.
Det er ukompliceret.
-Børn er det bedste i livet. -Ja.
Jeg elsker, at de skændes, når jeg putter dem.
Vi ender med at lege i sengen, og de falder i søvn hos mig.
Jeg hader tanken om, at de en dag vil stoppe med at spørge.
Det må du nok sige.
De bliver store og beder dig skrubbe af, og du begynder at tigge om et kys…
-Sig det ikke. -Så sig frem.
YASMINE
Min søster. Hvad skal jeg gøre?
-Tag den. -Kom nu.
Ja.
-Slå medhør til. -Ja.
-Medhør. -Medhør.
-Hvad så? -Vent.
Ja, Yas. Skat.
-Ja. -Medhør er slået til.
-Helt ærligt! -Du har ødelagt det!
-Sig det ikke! -Slå medhør fra.
-Sig, du er på wc. -Det kan jeg ikke.
Jeg er hos May og Waleed.
-Kom nu! -Så skulle vi ikke have leget.
-Hej, Yasmine. -Hej, Yasmine.
-Hej.
Hej, venner.
Er det vigtigt, eller kan det vente?
Ring senere.
Vi bør tale om Irak. Vi bør træffe en beslutning.
-Okay. Fint. -I aften.
Okay.
-Farvel. -Farvel.
-Farvel, Yasmine. -Farvel.
Farvel.
-Undskyld, jeg ødelagde legen. -Nej.
-Jeg var rådvild. -Du er dårlig til alle lege og spil.
Hvad er det med Irak?
Ikke noget. Yasmine har ansøgt om et undervisningsjob til mig.
-Rejser du? -Det ved jeg ikke.
-Det er langt væk. -Langt?
Kun halvanden time.
Samme tid som fra Qasqas til Cola.
I er så forkælede. Hvad ved I om trafik?
I Egypten pendler man to timer hver vej.
Helt ærligt.
Det her er en god mulighed.
-Mange rejser. -Hvorfor ikke?
Der er skønt. Jeg ville gerne rejse.
-Ville du rejse til Irak nu? -Ja. Lige nu.
-Ville du rejse nu? -Ja.
Ville du efterlade alt lige nu?
Ja.
Vi har hørt "nu" ti gange.
-Undskyld. -Ville du rejse nu?
Det siger jeg for at løfte hans humør.
Det er sødt af dig. Jeg har faktisk sendt mange ansøgninger.
-Ingen svarer. -Misforstå mig ikke…
Universitetet burde ikke have fyret dig sådan.
-Jeg ville have sagsøgt dem. -Jeg vil ikke have juridiske problemer.
Og jeg ved ikke, om jeg vil til Irak.
Jeg vil tænke over det.
Tag dig god tid.
Ja, hvorfor haster det?
Helt ærligt.
Da jeg lukkede min butik, sad jeg ikke og ventede på et mirakel.
Jeg åbnede London Taxi.
Nu sælger jeg det, fordi jeg vil lave noget andet.
-Men du har stadig et ubetalt lån. -Sælger du?
Ja. Jeg har sat det til salg, men…
Vi vil se, hvad det er værd. Jeg har ikke truffet en beslutning.
-Jeg har ikke… -Du sagde, at du havde sat det til salg.
-Der er ingen købere. -Som sædvanligt.
Alt sker så hurtigt.
Hvordan kan jeg konkurrere med Uber og Careem?
Taxabranchen er uddød.
Jeg tænker fremad. Måske.
-Jeg kan ikke slappe af. -Det ville ellers være godt for dig.
Fremsynethed. Hvad var dit sidste projekt? En oxygenbar?
Jeg tog derhen og kunne knap få vejret og blev næsten indlagt.
Måleren var defekt.
-Jeg var bare uheldig. -Og hans seneste stunt: 3D-skoprinteren.
Hvor meget mistede du på den?
-Og de e-cigaretter. -Men de var trådløse.
-Men jeg prøvede i det mindste. -Men trådløse? Det var vild fantasi!
Jeg kan ikke slappe af.
Du er en taber!
-Hvad er det? -Der er timian i. Meget lækkert.
Maden er fantastisk, Will.
-Velbekomme. -Min ven!
-Vi tager imod ordrer… -Ja.
Kender du det, Will?
Det er som at bo sammen med en mand, ikke en kvinde. To mænd i huset.
Man støder hovederne sammen over alt.
Man når aftenen går på hæld, vil hun være kvinde. Hvordan?
Hvad er jeres hemmelighed?
Skændes I ikke? Er I altid enige?
Vi skændes af og til. Ja.
Er retssagen afsluttet?
Jeg skal betale meget. Advokaten siger, at der stadig er civilsagen.
Det er overstået i slutningen af juni. Men jeg er træt af det.
Vi vil fejre det til sommer.
Forhåbentlig.
Vi forudbestilte det næste, og containeren sank i havet.
Godt, den sank. Det er bedre.
-Tusind tak! -Værsgo.
Se, hvem det er.
-Hvem? -Min far.
Tag den.
-Sæt ham på medhør. -Okay.
-Hej. -Hej, far.
-Mayoush, hvordan går det? -Jeg har ikke tid. Vi har venner på besøg.
-Du ødelægger legen. -Og du skældte mig ud før.
Jeg har talt med dr. Selhab.
Han kan udføre operationen om to uger, når han kommer tilbage fra Tyskland.
Ring til ham og få en dato, og lad mig vide, hvad der sker.
-Okay. -Farvel.
-Tak. Jeg ringer i morgen. Farvel. -Farvel.
-Hvilken operation? Hvad er der galt? -Det er ingenting.
Hvad er det?
Jeg skal have brystimplantater.
-Hvad? Det har du ikke sagt. -Det skulle være en overraskelse.
Du er psykolog.
-Og hvad så? -Hvad er problemet? Hun er en kvinde.
Intet problem.
Det overrasker mig, at en psykolog får brystimplantater.
Hvorfor? Hvad er problemet?
At du har et problem med det og er usikker omkring det.
Hvorfor tror du, jeg er usikker?
Jeg er bare en kvinde, som vil have brystimplantater.
Lad os se, når du har født og fået børn, og din krop er helt ødelagt.
Alt bliver ødelagt.
Hvorfor opererer Waleed ikke selv?
Will, hvorfor gør du det ikke? Så bliver det i din smag.
Det ved jeg ikke. Spørg hende.
Hun lytter til sin far. Han sagde nej.
Han vil have sin datter til en berømt læge.
Selhab, fordi han arbejder i Schweiz og af og til opererer i Libanon.
Men dr. Waleed Sarkis? Aldrig.
Han opererer dem, der er dækket af det offentlige.
Hvad snakker du om?
-Sådan er det. -Nej.
-Jo. -Hvad siger du, Waleed?
Det er ikke rigtigt.
-Det er sandt. -Det er ikke sandt.
-Nej. -Hvorfor siger du det?
-Din far kan ikke lide mig. -Det er løgn.
Han ville have dig til at gifte dig med nogen af samme stand, som er rig.
-Hvordan er det relevant? -Tro mig.
Jeg ville ikke bryde mig om, at min mand giver mig brystimplantater.
Selv hvis du var den bedste læge i Libanon.
Det ville føles forkert. Vi må holde nogle ting for os selv.
Og vi ville måske ikke længere være tiltrukket af hinanden.
Ja, det her ville gå væk.
Sætter du ikke pris på tiltrækningen?
Hvorfor det?
Jeg tror på en fair konkurrence.
Lad dr. Selhab gøre det ene, og din mand det andet.
Og vi ser, hvem der er bedst.
Det havde jeg ikke tænkt på.
Jeg elsker hende, som hun er.
Mayoush! Din tur!
Måneformørkelsen begynder at udøve sin magi.
May har ret. Forestil dig at gå til psykolog hos hende.
Det ville ikke gå.
Han tror slet ikke på det.
Jeg kan ikke lide at ligge på en sofa og fortælle en fremmed private ting.
Hvorfor ikke? Det er godt at snakke, selvom der ikke er en løsning.
Hvis man ikke snakker om det, eksploderer man.
-For Waleed er det spild af tid. -Det har jeg ikke sagt.
-Men det tænker du. -Nej.
Du synes, at alt, jeg gør, er nytteløst.
Nej. Jeg siger altid, at vores job ligner hinanden.
Du arbejder med hovedet, og jeg med udseendet.
Vi gør begge to folk afslappede og glade.
Men du bruger flere år på det, og eg bruger et par timer.
-Måske. -Hvis er det?
-Ikke min. -Ikke min.
-Ziad?
-Nej, ikke os. -Det er ovnen.
Lammet.
Bliv her. Jeg ser til det.
-Tak. -Giv mig jeres tallerkner.
Jeg tager en smøg.
-Jeg går med. -Jeg henter mulukhiaen.
Tak.
Selv tak.
-Hvor er måneformørkelsen? -Glem måneformørkelsen. Giv mig en.
-Hvad? -Problemer. Du skal redde mig.
-Hvad er det? -En katastrofe.
Åh? Hvad er der sket.
Ingen spørgsmål. Ingen detaljer. Kl. 22 får jeg nogle billeder.
-Fra hvem? -Ingen detaljer.
-Hvilke billeder? -Billeder. Forstår du intet?
-Hvad skal jeg gøre? -Hvad er klokken?
-Næsten katastrofetid! -Jeg er på røven.
Jeg har fundet en løsning.
Din mobil og min ligner hinanden. Vi bytter telefoner indtil kl. 22.
Seriøst? Så jeg får billederne?
-Du er single. -Nej.
-Vil du give mig problemer? -Din kæreste er her ikke.
Hvorfor er du med?
Mariam ville have fattet mistanke og gjort stort ståhej ud af det.
Beebo, hjælp mig.
-Jeg vil blive skilt. -Det er fjollet.
Hvis jeg får billederne, tager hun børnene med til Egypten, og familien er ødelagt.
Har jeg nægtet at hjælpe dig?
-Er det nøgenbilleder? -Billeder.
-Billeder som alle andre. -Nej.
-Alle vil hade mig. -Snak ikke så højt.
Hun sendte mig et billede i sin Hello Kitty-pyjamas.
Hvor gammel er hun?
Gammel nok.
Beebo. Rabih. Hjælp mig.
-Jeg tager kaninkødet. -Ja, sæt det på bordet, Janoon.
-Hvorfor sagde du det ikke til din mand? -Han havde nok en mistanke.
Jeg skal være på hospitalet i nogle dage. Så selvfølgelig ville jeg have sagt det.
Hvad er der galt?
Nej.
-Hvad er der? -Ikke noget.
Jeg har fået for meget at drikke. Jeg vil ikke skabe drama. Spørg ikke.
Jo, jeg spørger dig. Hvilket drama?
Spyt ud. Hvad er der?
Waleed ser en psykolog.
Waleed. Min mand?
Han fortalte det til Sherif, og jeg skulle love ikke at sladre til dig.
Han synes måske, at du er en dårlig psykolog.
-Du tager det roligt. -Hvad er det?
-Hvem? -Steve Jobs.
-Han er død. -Hvorfor ringer han til min kone?
-Mariam! -Ja, jeg ved, det er min telefon.
-Skab ikke drama. -Okay.
Jeg kommer nu.
-Er det mor? -Nej. Det er Steve Jobs.
Tag den.
Nå, okay.
-Medhør. -Sådan. Medhør.
-Hej, Emilio. -Godaften.
-Undskyld, jeg ringer så sent. -Okay. Hvad så?
Din bærbare er klar. Den er repareret.
Fint, jeg kommer forbi i morgen kl. 16.
Det passer fint.
-Okay. Tak, Emilio. Farvel. -Godnat.
-Emilio, computerfyren. -Du kaldte ham Steve Jobs.
-Ja, for sjov. -Hedder chaufføren Schumacher?
Hey!
Sms.
Ziad. Også dig.
Det er Fareed.
Fareed om fodboldkampen i morgen.
Også mig. Fareed.
-Jeg fik ikke en. -Hvorfor
-Du får den. Det tager tid. -Ja.
Har I en anden gruppe?
Du…
-Du ved, hvordan Fareed er. -Nej, hvordan er han?
Fareed. Du kender Fareed.
Han glemmer sine egne børn. Det er bare Fareed.
Tænk ikke mere på det. Tag med os i morgen.
Tag med og spil i morgen.
Og vil du ikke spille, så sid på bænken. Tag med.
Ti dog stille med det pis.
Står der "idiot" på min pande?
Da jeg var fed, lod I mig ikke spille.
Nu I ringer kun, når I mangler en målmand.
Nej! Gør I virkelig det her?
-Nej. -Lyt ikke til ham.
-I er gode venner… -Jeg må ikke være på WhatsApp med dem.
-Vildt. -Det er klart, du er sur.
Drop det.
Jeg fik intet.
-Se. Fik jeg noget? -Lad mig se.
Hvis du ikke fik en sms, så sluk og tænd igen. Nogle gange…
-Den fryser. -Ja.
Okay, hvem vil have mulukhia?
-Jeg er ikke sulten. -Rabih, det er specielt til dig.
-En lille smule. -Her er lammet.
-Fantastisk! -Lam!
Mulukhia og så lam.
Wow!
-Hvem? -Denne gang er det bare Ziad.
-Ja, det er mig. -Hvem er det?
-Nicole. -Og?
"Ring til mig. Det haster."
Med tre prikker. Godt gået, Nicole.
Hvem er den Nicole, som har brug for, du ringer til hende?
Det siger jeg ikke.
Hvem er hun? Vi ved det ikke.
Jeg må skuffe jer. Nicole er koordinator i firmaet.
Flot! Koordinatoren.
-God titel! -Det er smart.
Ring tilbage. Hvad mon koordinatoren vil?
Intet vigtigt.
Nok et problem med en chauffør, som hun har brug for hjælp til.
Hun ringer altid sent om aftenen med småting.
Jeg kan lide, at hun forsvarer sin mand.
Godt gået! Men de er lige blevet gift. Det er stadig kun begyndelsen.
Ziad, skat. Ring, så de kan se, at jeg ikke behøver at forsvare dig.
Så vil hun sige, at det er meget vigtigt, og så må vi gå.
Og jeg må bruge hele natten på det. Nej tak.
Du kan ikke blive oppe. Vi skal se mine forældre i morgen tidlig.
Tak.
Så er problemet løst.
I skulle se denne Nicole. Ret stor og slet ikke hans type.
Hvad er hans type?
-Hun har et modermærke her. -Nej, en tatovering.
Det her er lækkert. Man kan smage kaninerne.
-Skønt. Kunne du lide det? -Ja.
Hvis han ikke var vred, havde han spist os.
Jeg vil have lidt lam.
Giv mig lidt.
-Mere. -Og nogle tomater fra toppen.
Spis den der.
-Waleed har lavet det. -Ingen løg?
-Lækkert. -Han har brugt hele dagen.
-Hvad er det for en lyd? -Min app.
-Hvor skal du hen? -Vent.
Gør klar til træning.
Indtag din stilling.
Om tre, to, en, nu!
Hvad er det her?
Jeg skal gøre det her i 12 uger.
To minutter hver dag toner hele kroppen.
Men intet er tonet endnu.
Skal du gøre det nu?
Ja, ellers får jeg ikke det ønskede resultat.
-Godt gået! Kom så, Beebo! -Tak, skat!
Skal du gøre det, hvis den ringer, mens du sover?
Ja, også selvom jeg sover.
Jeg ville kyle den på gulvet, hvis jeg sov.
Hvad er pointen så?
Du ville narre app'en og dig selv og ikke få resultater.
Fortæller den, hvor tæt du er på et vaskebræt?
I griner ad mig nu med jeres store maver.
-Træningen er færdig. -Var det fem minutter?
To minutter.
Men det bliver til mange alt i alt.
-Sej app. -Jeg downloader den til dig.
Alt, der tvinger folk til at bevæge sig.
-Jeg så godt, din krop var anderledes. -Jaså?
-Ja, den er tonet her. -Ja.
-Hvor meget har jeg mon gjort? -Lad den ligge.
Kan du lide mulukhia, Jana?
-Kom nu. -Det er lækkert.
-Ingen syre? -Nej.
Velbekomme.
Ziad, vil du ikke have mulukhia?
Ræk mig den.
Hvorfor sagde du ikke det?
-Sagde hvad? -At du ser en psykolog.
Kender jeg ham?
Nej.
Kender jeg hende?
I hvor lang tid?
Cirka seks måneder.
Er du ked af det?
Det ved jeg ikke.
Måske lidt.
Du har altid været imod det. Hvorfor nu?
Af mange årsager. Jeg ville prøve, så jeg ikke fortryder det.
Prøve alt.
Og hvis vi en dag ikke længere er sammen, vil jeg ikke fortryde det.
For eksempel.
-Virker det? -Det ved jeg ikke. Hvad synes du?
Jeg prøver at se tingene fra en anden vinkel, men…
-Jeg gør mit allerbedste. -Hvad mener du?
Hver gang vi skændes, er det en kamp mellem vores egoer,
og vi stanger horn for at vinde.
Hvorfor kan jeg aldrig indrømme, at jeg tager fejl?
Hvorfor ikke? Det er måske det, vi bør gøre.
Jeg tager et skridt tilbage, så vi kan gå fremad sammen.
Jeg frygter, vi går den forkerte vej.
Og så ender vi som Barbie og…
Hvad hed hendes mand?
-Ken. -Ken.
Hun er af plastik, og han har ingen kugler.
Min skjorte er våd nu.
-Jeg må skifte den. -Skift den.
Fint. Okay. Prøvede du ikke…
Rabih, WhatsApp.
Hvad er han nervøs over? Ingen kæreste.
-Besked fra Isa. -Åh, ja. Isa.
Ja, Isa. Ikke Rasha.
-Hvorfor råber du? -Fordi det ikke er Rasha.
Nej, Isa er en af mine venner. Af og til sender hun mig billeder.
-Skærmen. -Hvad så?
Hvad er det?
-Noget privat. -Lad os se.
-Nej. -Hvad er privat?
-Sådan er legen ikke. -Legen er ikke hellig.
-Ødelæg ikke legen, når det er din tur. -Det gør jeg ikke.
-Tving os ikke til at bruge magt. -Spis nu bare videre.
Ziad, hør nu. Der er visse ting, man ikke bør se.
Lad mig nu…
Ziad!
Ziad, lad nu være! Det er privat.
-Ziad. Rolig. -Jeg siger dig…
Vi var enige om, at alle skal vise… Åh!
-Åh. -Hvad er det?
-Wow. -Hvad er det?
-Nej. -Hvorfor?
-Du godeste! -I har ridset skærmen!
Doktor.
-Lige til tiden. -Jeg vil se.
Din ekspertise.
-Det er frækt. -Er jeg en teenager?
Hvorfor ikke mig?
Hvem er det?
Lad mig se. Hvad er det her?
-Hvad nu? -Sidder hun på hendes ansigt?
Det er hendes lår. Hvem fanden er det her?
Er det din kæreste, Rabih?
-Den anden? -Det er ikke min kæreste.
Nej, men hun ligner en gymnastikpige.
Yoga. Jeg tror, det er yoga.
Rabih er helt vild.
Jeg er ikke med. Lægen ved ikke, om det er låret eller ansigtet.
Så er det nok, Mariam.
Godt klaret.
Din tyr!
Skål for både Isa og Rasha!
-Skål. -Skål.
-Nej, skål for Rabih! -Skål og tak.
Stil mig ikke flere spørgsmål i aften.
Okay?
-God smag! -Aftale.
HVORDAN HAR DU DET?
Sms.
-Hvis telefon er det? -Din.
-Ja. -Hvad er det for en lyd?
Sara eller Emad må have ændret den.
Det er Roy. "Hvordan har du det?"
-Hvem er Roy? -En ny rådgiver i firmaet.
Ham har jeg ikke hørt om.
Han er lige begyndt i firmaet. Han er en god fyr.
Hvorfor spørger han til dig?
Vi havde mange problemer i dag.
Og jeg blev vred på alle og råbte af dem. Han vil nok bare vide, om jeg er okay.
Ja, du fortalte mig om det.
Skal du ikke svare ham?
-Nej. -Hvorfor ikke?
Du er utrolig. Det tager kun et øjeblik.
Så kan han slappe af. "Jeg er hjemme. Alt okay."
-Jeg svarer ham. -Men hvorfor lyve?
Ja, hvorfor lyve?
-Lyv ikke. -Jeg siger det bare.
Han kan bare skrive: "Jeg har det fint og spiser med mine venner. Mange tak."
-Ja. -Han skal ikke vide, hvor du er.
Det er dit privatliv, ikke.
Han kan fortælle ham det, men det er hans privatliv.
Jeg spiser aftensmad her, og ingen skal vide, hvor jeg er.
-Men han spørger jo til dig. -Det rager ikke ham.
-Det er dit privatliv, ikke. -Ja.
Ikke alle skal vide, hvor du er og med hvem. Han er nysgerrig.
Det rager ikke dig!
Hvorfor råber du ad mig?
-Hvad sker der? -Rolig.
Fald ned, Rabih.
-Tag det roligt. -Slap af, mand.
Det er ikke et stort problem.
Jo, det er. Vi accepterer bare, at de dumme telefoner ødelægger vores liv.
Vi lod dem komme ind i vores liv, og hvis nogen nyser nu,
skal hele verden vide det.
Utroligt. Vi kan ikke gå til højre eller venstre,
fordi de kontrollerer os, og vi sidder bare her uden at gøre noget!
Fanden tage telefonerne og deres opfinder!
-Fint! Jeg svarer ikke. -Lad være!
-Du bør ikke svare. -Fint.
-Han har ret. -Nej, hvorfor overdriver han?
Jeg tror, at måneformørkelsen påvirker os meget dårligt.
-Du fik en e-mail. -Mig?
Jeg har en talebesked.
-Er du bange? -Hvorfor skulle jeg være det?
-Åbn den, lad os se. -Her. Se.
"Alexandra Travel, 550 dollars, Bodrum."
-Man kan også betale med en check. -Du er frikendt.
Godt. Mariams telefon.
-Her. -Vent. Lad mig vise dig noget. Vent.
Google, læs min e-mail.
-Du har ingen e-mails. -Selv Google forstår dig ikke.
Det er en talebesked.
Hvorfor sagde du e-mail?
Vil du være lidt sødere? Okay.
Google, læs min besked.
Du har en ny besked.
Hej, kære! Undskyld, jeg først svarer nu,
men jeg ventede på at høre fra ham, der har lejlighederne.
Lejligheden, som du så, er den eneste møblerede,
og den er ledig om to måneder og ingen andre er ledige.
Min svigermor er meget glad. Jeg vil anbefale det. Det er praktisk.
Pigen, der hjælper hende, kan også hjælpe din svigermor.
Ring til mig, når du kan. Kys. Farvel.
Det er Rania.
En lejlighed?
Hun besøgte sin mor, og hun viste mig den.
-Hendes mor? -Ja.
Hotellejlighederne ved siden af vores hus. De er nye.
Meget flotte og elegante.
-Mariam? -Ja.
Hvorfor så du på dem?
-Fordi… -Vær ærlig.
Vil du smide min mor ud?
-Hvad siger du? -Bare sig, du ikke vil se hende.
-Så sender jeg hende hjem til Egypten. -Hvorfor tror du det?
Hvad har hun gjort? Hun elsker dig.
-Hun siger altid, du er en skat. -Det ved jeg.
-Hvad? -Det ved jeg.
Hun forlod Egypten for at være sammen med børnene
og hjælpe os med alt, hvad vi har brug for.
Svar. Ikke?
-Sandt eller ej? -Sandt, men…
Fint, du ved, jeg elsker hende,
men lad ikke, som om du ikke lægger mærke til noget.
Hun kom ikke for at hjælpe mig.
Hun kom efter din fars død, så du ikke skulle rejse frem og tilbage.
Du hjælper dig selv, ikke mig.
Hun tvinger sig selv til at sidde på sofaen med børnene.
-Og vores problem har ikke… -Stop!
-Vores problem er noget andet. -Glem, at jeg sagde noget. Lad det ligge.
Glem alt, hvad jeg sagde.
Sherif. Jeg elsker Ziads mor.
Men hvis hun en dag vil bo hos os, ville jeg nok ikke kunne klare det.
Forstå mig ret, skat.
Jeg er med.
Jeg kan ikke bo med min egen mor i samme hus.
Sæt dig selv i hendes sted.
Hvad ville du gøre, hvis hendes mor boede hos jer?
Det kan ikke sammenlignes. Min mor er enke. Hun har ingen.
Hendes mor og far bor sammen.
Fint, men din mor…
Hun er lidt anstrengende.
Sherif, kan du huske, da din mor kom fra Egypten uanmeldt?
Hun gik ind i huset, og vi var begge fulde.
Ham der dansede alene med…
Og jeg har aldrig danset igen.
Hun er mægtig sød.
Men din mor er lidt anstrengende.
Ja, min mor er anstrengende.
Hvad er klokken?
-22.15. -22.15.
Måneformørkelsen. Kom nu.
-Vi glemte den. -Kom.
-Lad telefonerne blive her.
Ingen telefoner.
-Jeg vil tage et billede. -Så tag din.
Kan vi stoppe legen?
-Jeg er træt. -Kom nu, Ziad. Lad os gå.
-Jeg er træt. -Vi henter jakkerne.
-Er dine ting udenfor? -Ja, udenfor.
Men jeg vil have min jakke.
-Ja. -Kom nu, Rabih. Dig og mig…
Fantastisk!
Men jeg ser stadig to.
Der er to. Månen og dens skygge. De elsker hinanden.
I'll see you on the dark side of the moon
The Dark Side of the Moon.
-Jeg har den på hjernen. -Utroligt.
-Gud ved, hvad månen har i vente til os. -Især i aften.
Undskyld, for det jeg sagde.
Jeg ville ikke gøre dig vred.
Du ved, jeg aldrig kan blive vred på dig.
Lad os tage et billede.
-Kom. -Kom.
Vi nyder månen.
Du klager, hver gang vi vil tage en selfie.
-Kom nærmere. -Kom.
Du er for langt væk. Kom nærmere.
-Lad mig flytte mig, så vi kan se månen. -Jeg er med.
Det er Waleed ikke.
-Lad mig. Jeg har længere arme. -Okay, kom.
-Kom nu. -Kom nu.
-Rolig. -Kom så.
En, to…
-Appelsin. -Appelsin.
ROMEO: HEJ…
-Hvad vil han? -Aner det ikke.
-Hvem er Romeo? -Hendes eks.
Hvad vil han? Han er ked af at se formørkelsen alene.
Uden sin måne.
-Ja, klart. -Jeg aner ikke, hvad han vil.
Vil du tage billedet? Kom nu.
-Kom nu. -Kom så, Zooz.
-Hvorfor er hans nummer gemt under Romeo? -Det hedder han jo.
Brug hans efternavn. Eller endnu bedre: Gem det ikke.
Hvad er der? Du overreagerer.
-Det er jo hendes eks. -Netop.
Han har ret. Ekser er farlige. De er ikke til at stole på.
Jana. Hvem slog op?
-Dig? -Ja.
Lad os tage det.
-Ja. -Kom nu.
-Kom nu, Ziad. For pokker.
-Appelsin! -Appelsin!
-Han dur ikke til noget. -Fuck det her!
-Det er en principsag.
Vi ved, du er en principfast mand. Hvad mener du?
Kom så!
-Appelsin! -Appelsin!
Vent, jeg tæller. En, to…
Appelsin!
JEG HAR BRUG FOR SEX. JEG HAR BLÅ NOSSER.
Godt, han ikke dur til noget.
Hvad sker der?
-Rolig. -Hvad sker der?
Jeg skal nok forklare det.
Forklare hvad?
Han skrev, at han vil have sex.
-Han har blå kugler. -Hold kæft!
Lad mig forklare det.
Romeo er forelsket i nogen.
Hun har en kæreste, men hun går med på det.
-Hvad angår det dig? -Han fortæller mig om hende.
-Han ser mig som en ven. -Så er alt okay.
-Venner. -Han tror, du er hans ven.
Og han vil have sex nu?
Hvem er hun? For fanden!
En, jeg kender. Romeo er forelsket i hende.
De har sex af og til. Hun har en anden, men han jager hende som en køter.
Derfor ringer han til dyrlægen.
-Jeg siger ikke mere. -Hvorfor nævner han sex?
Fordi Romeo vil i seng med hende, og hun udnytter ham hjerteløst.
Det er ikke sjovt!
Ziad, det er for sjov.
-I går over stregen. -Det er for sjov.
Kom tilbage, mand.
Godt gået! Utroligt!
-Jeg forstår det ikke. -Ved du hvad?
-Han kan forklare dig det. -Ellers tak.
-Lad ham forklare det. -Nej.
-Det er bedre… -Nej.
Det her er bedre.
Er det nødvendigt?
-Hallo? -Hvad skete der?
Jeg vil ringe til hende.
-Jeg vil se hende. -Romeo.
Jeg har fortalt, hun har en kæreste. Ring ikke.
Hun sms'er, at hun vil have mig.
Hun udnytter dig for at irritere ham. Det er bedst, at du ikke ser hende.
Jeg er i tvivl.
Jeg vil bare hjælpe dig. Gør, hvad du vil.
Okay. Jeg tager ikke hen til hende.
Okay, farvel.
-Jana? -Ja?
Tak.
Overbevist?
Hvor længe har du talt med ham?
Vi snakker.
Hvor tit?
Det ved jeg ikke.
-Han ringer, når han har lyst til… -Okay. Jeg er med.
Okay, venner. Lad os gå tilbage til maden.
-Hvorfor sagde du ikke, du taler med ham? -Det er ikke værd at snakke om.
Du sagde, vi skulle sige alt.
Selvfølgelig. Alt, som er vigtigt og relevant for os og vores liv.
-Hvorfor tror jeg, han stadig elsker dig? -Tvivler du på mig?
Du giver mig dårlig samvittighed over ingenting.
Det var ikke det, jeg mente. Men jeg taler ikke med min eks.
-Hvilken en af dem? -Ingen af dem.
Ingen af dem! De hader dig!
De kaster knive efter dit billede.
Knive!
Hvis det generer dig, beder jeg ham om ikke at ringe.
-Gør det. -Okay.
Så kan du tale med ham i hemmelighed.
Nej, så lover jeg ikke at tale med ham.
Forresten, Ziad.
Du skal ikke bekymre dig. Hun slog op med ham.
Er Romeo ikke ham, der var i Irak?
Jo. Derfor følger hun efter ham til Irak.
Hold nu op, I tre.
Det her er alt for sjovt.
Det er Sophie.
Tag den.
-Hej. -Hej, far.
-Ja, skat. -Kan du snakke?
Ja, skat. Hvad er der?
Kan du huske vores samtale forleden?
Jeelos forældre er ikke hjemme, og han har spurgt, om jeg vil sove der.
Far? Hørte du mig?
Ja. Hvad sagde du til ham?
Jeg vil gerne, men troede ikke, han ville spørge i aften.
Hvis jeg siger nej, bliver han skuffet. Hvad skal jeg gøre?
Tja…
Vil du sove hos ham, så han ikke bliver skuffet?
Hvis han ikke forstår, hvorfor du tøver, og han bliver skuffet, er der noget galt.
Men det er ikke derfor, vel?
Nej.
Jeg er i tvivl, far. Hvad gør jeg?
Sophie, skat. Det er det sværeste spørgsmål.
Efter min mening bør du aldrig sove der…
Du er fri.
Du kan gøre, hvad du vil. Sådan har vi opdraget dig.
Træf din egen beslutning, men…
…hvis du sover der i nat, vil det være en del af dig for evigt.
Du vil huske det for evigt, og du kan lære af det.
Forstår du det?
Hvis du forstår, så sov hos ham.
Hvis du stadig er usikker eller utilpas, så lad være.
Gør det ikke.
Du har masser af tid.
-Far? -Ja, skat?
Tak. Hvis jeg sover hos Jeelo, så sig det ikke til mor.
Sig, at jeg sover hos Tina.
Hvorfor ringer du ikke til hende?
Nej, du ved, hvordan hun er.
Hun skælder mig bare ud. Hun lytter aldrig til mig.
Det passer ikke.
Din mor lytter altid,
men det er heller ikke nemt for hende.
Hun tror, du ikke lytter til hende.
Far, jeg må lægge på. Elsker dig.
Jeg elsker også dig.
Kør forsigtigt.
Godt, hun har dig.
Terapien virker.
I ved alle, at jeg ser en psykolog, ikke?
Du ved det ikke endnu.
De sidste seks måneder. Det går rigtig godt.
Skål, alle sammen!
For meget information. Undskyld.
HVORFOR SVARER DU IKKE?
Din frø ringer.
-Det er Roy. -Ja.
"Hvorfor svarer du ikke?"
Han er bare så irriterende.
Svar ham, så han kan slappe af.
Okay.
Jeg siger til ham,
at jeg spiser middag med mine venner.
"Jeg spiser middag med mine venner."
Send.
Rabih, vil du række mig vandet?
-Er risengrøden god? -Lækker.
-Han skrev: "Kys min bare røv!" -Hvad?
Hvad?
Er han en idiot eller hvad?
-Hvorfor skriver han det? -Aner det ikke.
Ingen her kender ham.
-Kun dig. -Jeg kender ham ikke.
Jeg kender ham ikke så godt.
Han er lige begyndt i firmaet.
Er det ikke sært at bande ad nogen uden grund?
Jo, medmindre han er en idiot. Det må han være.
Okay.
Er idioten måske en pige ved navn Arwa og ikke Roy?
Arwa? Hvem er Arwa? Nej.
Måske en ny sekretær?
Som er sød over for sin chef og bander ad dig.
Ja, og læbestift på skjorten.
Nej, du driller bare.
Åh. Han ringer.
Svar, så vi hører, hvorfor han er sur.
Tag den.
-Tag den. -Okay, jeg tager den.
-Hej. -Hvorfor gør du det her mod mig?
Du lyver over for mig.
Du sagde, at du var syg og lå i sengen. Og nu spiser du middag med dine venner!
Hallo?
Hvorfor siger du ikke noget?
Jeg har ret, ikke?
Kys min bare røv. Du ved ikke, hvad du vil.
Vil du have mig?
Sig det.
Jeg er pisseligeglad. Skrid bare ad helvede til.
Jeg forstår det ikke.
Han er skør.
Jeg forstår det ikke. Det her betyder…
Nej.
Jeg fyrer ham i morgen. Han er til fare for firmaet. Det går ikke.
Hvorfor ser I sådan på mig?
Vil I tro på den bøsse? Nej.
Hvad er der? Nej! Mig?
Tror I, at jeg kan lide mænd?
Sig noget, Mariam.
Jeg vidste ikke, at han…
At han er sådan her.
Det kan man ikke se.
Og han er vild med mig.
Det er en spøg, ikke? Det er en spøg.
Hvad er der?
-Hvorfor har du ikke sagt det? -Hvad?
Ved du hvad, Mariam?
Sig noget, Waleed. Ziad, hun mistænker mig.
Det er muligt. Det sker. Mange mænd…
-De ville være… -Ja.
Nej, vent lige lidt.
-Du bør sige det. -Hvad?
-Er han din kæreste? -Hvad?
Er I sammen?
-Sammen i et forhold… -Er du tosset?
-Hvad siger du? -Mariam? Slap af.
-Mange homoseksuelle mænd antaster andre. -Ja.
-Undskyld mig, men han skal svare. -Hvad?
-Gik I i seng sammen? -Hvad?
Kan du høre dig selv?
Vi har været sammen i 15 år. Vi har Sara og Emad.
Og du kender ikke mine præferencer?
Er det mig, der er dum?
Mariam! Se på mig.
-Se på mig. -Ja. Jeg kender dig ikke.
Jeg er din mand. Kan du forestille dig, at jeg kan være sammen med en mand?
Mariam! Brug din fornuft. Tag det roligt. Jeg er din mand, og du kender mig.
Ville jeg være så pervers?
Det mente jeg ikke. Folk må gøre, hvad de vil, men jeg er ikke sådan.
Jeg elsker kvinder. Jeg elsker dig. Det ved du godt.
Nu skriver han undskyld, og beder dig om at tilgive ham.
Hans læber savner dine forbandede læber!
Ækelt!
Jeg kan ikke tro det her.
Det er utroligt.
Hvordan? Sherif?
Hvornår? Jeg ved det ikke.
Hvad er det for noget?
Utroligt! Hvem er han?
Sig, at det ikke er sandt.
Jeg…
-Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige. -Sig intet.
-Hvad har jeg gjort, Ziad? -Hvad har du gjort?
-Spørg dig selv. -Nej.
Intet? Er du sikker?
Og jeg har det helt fint.
-Er der noget galt? -Nej.
Intet? Intet er galt?
-Slap af. Lad ham tale. -Hvem stopper ham?
Han har ikke har sagt noget i 20 år.
Nu vil han tale.
-Hvad skal jeg sige? -Sige hvad?
Tja. Vil du sige noget?
-Hvad? -Hvad?
Vi har været venner siden folkeskolen. Jeg kan ikke genkende dig.
Hvad har ændret sig?
-Han er stadig den samme person. Din ven. -Det troede jeg også.
Men der er meget, jeg ikke ved.
-Som min ven bør han fortælle mig det. -Bør jeg det?
-Ja, du bør! -Hvorfor?
Spørger du hvorfor?
Vi boede i samme hus.
Vi sov ved siden af hinanden. Vi gik med hinandens tøj.
Jeg har ret til at vide, om min ven, som jeg har gjort alt med,
kan lide mænd eller ej.
Så beslutter jeg mig. Det vil måske ikke påvirke mig.
Godt! Det vil måske påvirke dig…
Kan du overhovedet høre dig selv? Ved du, hvad du lige sagde?
-Ved du, hvad du ikke har sagt? -Rolig, Ziad.
-Du overreagerer. Rolig nu. -Overreagerer? Fordi jeg er den skøre.
Fordi det her er normalt for jer.
Måske. Jeg tager måske fejl. Jeg burde gå. Godnat.
-Nej. -Jana!
Det er min skyld, fordi jeg troede, at du kan acceptere din ven, som han er.
Jana!
-Jana! -Sherif taler måske sandt.
Tror du på ham?
Ham fyren er måske skør og vil give Sherif problemer.
Det er muligt.
Det kunne godt ske.
Der foregår et eller andet.
Han skrev, at han savner min mands læber.
Forstår du, hvad det betyder? Det gør jeg ikke.
Det er sandt.
Hvor længe har det stået på, Sherif?
Svar mig. Jeg vil vide det.
Ved du, hvor længe siden det er, at du har rørt mig? Et år!
Måske længere.
Hvorfor? Lader du mig visne, mens du lever dit eget liv?
Svar mig!
Ja, jeg ser ham hele tiden med sin telefon,
men jeg lod det passere og tænkte, at der ikke var noget i det.
Jeg troede ikke, at en mand havde stjålet dig fra mig.
Jeg troede, at der var noget galt med mig. Men det er dig!
Jeg er en kvinde. Du er ikke en mand!
Vis mig dine læber.
Jeg kan ikke huske dem, så hvordan kan jeg savne dem?
Jeg vil sige noget.
Sig mig, hvor mange mænd, der har været før Roy?
Svar mig! Hvor mange mænd?
-Hvilken slags er du? -Okay.
-Du har drukket for meget som sædvanligt. -Ja!
Han giver alkoholen skylden.
-Selv det her. -Kom.
Selv det her. Nej!
-Mariam! Kom! -De er dine venner. De bør vide det.
-Det er dine venner. -Vi taler videre derhjemme.
-Nej! -Kom, Mariam.
Rør ikke ved mig. Hvilket hjem?
Jeg tager ikke med dig.
Tag alene hen til dit skide hjem.
Telefon.
Din telefon.
Maurice.
-Hej. -Medhør.
Hvorfor svarer du ikke? Jeg har ringet tusind gange.
Ja, det ved jeg, Maurice. Men…
Ziad, makker. Du har vist glemt at betale mig.
Kom forbi i morgen, så ser jeg, hvad jeg har.
Kunne hun lide ringen?
Ja, hun kunne lide den.
-Hør her. -Og øreringene?
Jeg ringer i morgen. Kom forbi i morgen. Farvel.
Hvem kunne lide øreringene?
Dig.
Jeg går ikke med øreringe. Jeg har ikke huller i ørerne.
Jeg så dem i Maurices butik, og jeg kunne lide dem, så jeg tænkte…
Du lyver for mig, ikke?
Jeg mener… Til helvede med legen.
Ingen forstår hinanden. Alle tolker tingene forskelligt.
Hvem er øreringene til?
Svar mig. Hvem er de til?
Svar mig, Ziad. Hvem er de til?
Nicole!
Tag telefonen.
-Nej, hun vil bare sige det sædvanlige. -Tag den.
Svar hende!
Det sædvanlige…
Hvad laver du? Giv mig telefonen.
-Giv mig telefonen. -Hej, skat.
Undskyld, jeg ringer så sent, men jeg gik i panik.
Jeg tog testen og fik to streger.
Jeg tror, at jeg er gravid.
To streger betyder gravid, ikke?
Jeg håber ikke, det er sandt.
Hallo?
Svar mig, Ziad. Jeg kan ikke holde det ud længere.
Ziad?
Hallo?
Svar mig, min skat. Svar mig.
Jana.
Jana!
Jana.
Luk op!
Din skiderik!
Er du okay?
Ja, jeg er okay.
Jeg kan ikke tro det.
Vi har været gift i mindre end et år.
Vi er glade…
Vi har sex hver dag.
Hvorfor?
Så mange spørgsmål, Jana.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
Jeg ville ikke giftes.
Jeg troede aldrig på løgnen om ægteskabet.
Jeg burde have fortsat med at bo alene.
Ja, alene, men fri.
Jeg overvejede at få et barn.
Jeg elsker børn, men jeg var bange.
Og jeg troede på ham.
Jeg forelskede mig i ham.
Han sagde, vi ville blive lykkelige.
Hold så op, Ziad. Ikke nu.
Mariam, luk op. Det er Sherif.
Luk op. Du har en Facebook-besked.
-Han spørger, om du har undertøj på. -Lad mig være.
Sherif, lyv ikke for at dække over dig selv.
Det er en tilfældig person på Facebook.
Som spørger, om du har undertøj på?
Jeg har aldrig mødt ham. Jeg ved ikke, om han er gammel eller ung.
-Vi skriver bare for sjov. -Jaså?
Bør jeg være okay med det? Vokser mine horn?
-Rør mig ikke! -Ring til ham.
-Nej.
-Ring til ham nu. -Jeg kender ham ikke. Jeg ringer ikke.
Vi har aldrig snakket sammen. Hans familie er der måske.
Og er din familie ligegyldig?
-Ring. -Hold kæft.
-Ring ikke til ham. -Jeg ringer. Sæt dig ned.
-Jeg ringer til ham. -Jeg svarer ikke.
-Værsgo. -Jeg svarer ikke.
Hav det sjovt.
-Jeg vil ikke tale med ham. -Mor jer.
Hallo? Mariam?
-Hej, Mariam. -Hej.
-Er det dig? -Ja, det er Mariam.
Undskyld, jeg skulle ikke have skrevet.
Det er helt i orden.
Jeg troede ikke, at du ville ringe.
Jeg ville bare høre din stemme.
I lige måde.
Tror du, at vi kan mødes?
Vi var enige om ikke at mødes.
Det ville du ikke.
Ja, det er sandt. Vi lader være.
-Vi kan, hvis du vil. -Nej, det er okay. Jeg må løbe.
Vent, Mariam. Vent.
-Vent. -Ja?
Jeg havde ikke forestillet mig, du lød sådan her.
Det havde jeg heller ikke.
Tror du mig nu? Jeg går.
Har du undertøj på? Det har anstændige damer.
-Er du anstændig? -Giv slip. Rør mig ikke.
Var det, hvad der skulle til, før du ser mig?
Du har intet vidst om mig i årevis.
Jeg ved, at du anser hans spørgsmål som et forræderi.
Men for mig er det det eneste, der får mig til at føle mig som en kvinde.
At jeg er i live.
I modsætning til dig, som får mig til at føle mig død.
Så opfør dig som en kvinde.
Der er noget, I bør vide, som I ikke kan se på vores telefoner.
-Hold kæft. -Det vil jeg ikke.
Hold så op.
De er dine venner, og de bør vide alt.
Jeg kørte den dag med ulykken, ikke Sherif.
Jeg var fuld og insisterede på at køre.
Det var mig, der dræbte manden, ikke Sherif.
Jeg ville ikke melde mig selv på grund af børnene.
Sherif besluttede at gå i fængsel i stedet for mig.
Og siden da har jeg betalt for hans store offer.
Du sagde, at det ville være døden og et ødelagt hjem.
Og det var det. Men det var ikke kun den mand, der døde.
-Stop. -Jeg døde også.
-Jeg stopper ikke. -Stop.
Har I ikke lagt mærke til, at vi aldrig har snakket om ulykken?
Selvfølgelig ikke.
Jeg har bedt til Gud for at få dig til ikke at give mig dårlig samvittighed.
At du ville sige, du tilgav mig, og at du stadig elsker mig.
Og forresten…
Elsker du mig stadigvæk, Sherif?
Den samme stilhed, som har dræbt mig i årevis.
Hvorfor er vi ikke blevet skilt for længst?
Der er gået for lang tid.
Du kunne have sparet mig for lidelse, hvis du havde sagt, du er homoseksuel.
Jeg er homoseksuel.
Det er ikke min telefon.
Sherif og jeg byttede telefon.
Så…
Jeg er den homoseksuelle.
Undskyld, at det ikke gik.
Fra begyndelsen var idéen…
Hvorfor har du ikke fortalt os det?
Godt, jeg ikke gjorde.
Hør her.
Den time, jeg tilbragte med jer som homoseksuel, var den værste i mit liv.
Min kone kendte mig ikke.
Min bedste ven ville dræbe mig.
Jeg siger jer…
Tror I, at de fyrede mig, fordi de ikke ville forny min kontrakt?
De fyrede dig, fordi de hørte…
Rabih.
Klag over dem.
Lav en skandale.
Jeg kunne ikke engang springe ud overfor jer.
Hvordan kan jeg springe ud overfor alle?
I hvilken verden bor I?
Hvad med min mor? Hun ville dø.
Godt.
Lad os møde Roy, hvis du vil.
Ellers tak.
Efter det, jeg så i aften…
Det vil jeg ikke.
Ikke fordi, jeg tror, I vil sige noget, men for at beskytte ham.
Fordi det gør man, når man elsker hinanden, ikke?
Man beskytter hinanden.
Fra det her.
Og alt det der.
Jana.
Luk op. Nu er det nok.
Luk op.
Jana, luk op.
Jana?
-Jana, luk op. -Luk op.
-Jana! -Lad os sparke døren ind.
Luk op! Nu er det nok.
Flyt jer.
Din mor ringede.
Jeg sagde, hun skulle være farmor. Hun blev meget glad.
Lad dem ikke møde Roy. Hold ham for dig selv.
Hvad venter du på?
Gå efter hende.
Skynd dig. Efter hende.
-Er den ikke smuk? -Jo.
-Den er normal igen. -Meget smuk.
Hvad kigger I på, turtelduer? Måneformørkelsen er forbi.
-Kom nu, Sherif. Jeg fryser. -Okay.
-Farvel. -Vi ses.
-Ring til os. -Ja. Hvad med kampen i morgen?
Jeg ved ikke noget om den. Gør du?
Måske er det aflyst.
Ring, hvis I spiller.
-Ja, selvfølgelig. -Klart.
-Jeg elsker jer. -Vi ses.
-Rabih! -Ja.
Tag Rasha med næste gang.
-Ja, gør det. -Ja.
-I vil elske hende. -Helt sikkert.
-Godt. -Godt.
-Kom så, Sherif. -Hvorfor hakker du på mig?
-Vin? Jeg så dig drikke. -En slurk. Næsten intet.
En slurk? Det er for meget.
Åh gud!
Hvorfor ville du ikke lege?
Jeg havde ikke lyst.
Er du bange for noget?
Mig?
Nej. Hvad ville jeg være bange for?
Hvorfor blev du så oprevet?
Fordi vi alle ville falde fra hinanden.
Nogle før de andre, men…
Vi er alle sårbare.
Især med dem her.
Alle vores hemmeligheder er herinde.
Man ved aldrig, hvornår det eksploderer.
Jeg skjuler intet.
Se, hvad du vil.
Der er ingen adgangskode.
Flotte øreringe.
Er de nye?
Ja.
JEG HAVDE LYST TIL AT KYSSE DIG.
Skriver du en besked?
Jeg skriver tak for i aften til Waleed og May.
-De er fantastiske. -Ja.
I LIGE MÅDE
-Vi havde det sjovt i aften, ikke? -Ja.
-Det er Nicole. -Svar ikke.
Hun skal forstå, at du har et liv.
Du har ret.
Så siger vi det.
Din træning begynder snart.
Gør klar til træning.
Indtag din stilling. Om tre, to, en, nu!
Tekster af: Karen Marie Svold Coates