Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX ESITTÄÄ
Kerran menin melkein naimisiin.
Sydämeni oli Wentworthin.
Hän oli kuitenkin merimies vailla asemaa tai omaisuutta.
Minut suostuteltiin luopumaan hänestä.
PERUSTUU JANE AUSTENIN ROMAANIIN
Nyt olen yksin ja onnellinen.
Juon hyviä viinejä,
nautin lämpimistä kylvyistä -
ja makaan vatsallani vuoteessa.
Kuten sanoin, olen onnellinen.
Mihin romantiikkaa tarvitaan, kun ympärillä on perhe?
Isäni.
Hän rakastaa kaikkia heijastavia pintoja.
Turhamaisuus on hänen piirteistään määräävin.
Ja ainoa.
"Sir Walter Elliot, syntynyt 1.3.1760.
Merkittävä mies, tunnetaan uljaasta leukalinjastaan."
Hän rakastaa ja kunnioittaa vain itseään.
On vain kaksi tapaa päästä perheestä eroon.
Avioliitto ja kuolema.
Kumpikin on epätodennäköinen lähitulevaisuudessa.
"Avioitui Janen kanssa 15.7.1784."
Äitini.
Kaipaan häntä.
"Jane kuoli vuonna 1801.
Sir Walter sai hänen kanssaan kolme lasta."
Siskoni.
"Elizabeth, kuuluisa kaunotar -
ja Somersetin tyylikkäin muodin edelläkävijä."
Elizabeth, esikoinen.
"Mary, puolisona Charles Musgrove, mahtavan Uppercrossin kartanon perijä."
Mary, kuopus.
"Ja Anne, syntynyt 9.8.1787."
Ja minä, keskimmäinen.
Halkeama isän peilissä.
Harmi, ettemme keksineet sinusta mitään mukavaa sanottavaa.
Kiitos, että yrititte. -Ole hyvä.
Jos sinut olisi jättänyt pois, sinun luultaisiin kuolleen.
Velkojia. -Isä?
Itseään enemmän isä rakastaa vain rahan tuhlausta.
Oli selvää, että se loppuisi joskus.
Isä… -Isä on rahaton, prinsessa.
Leikki loppuu nyt.
Rauhoittukaa, sir Walter. Moni velkaantuu elämänsä varrella.
Teidän on pakko vähentää menoja.
Laadin tiukan budjetin. Tärkeimmät säästökohteet on alleviivattu.
Äitini paras ystävä ja horjumaton totuuden puhuja.
Lady Russell otti äitini kuoltua tehtäväkseen neuvoa minua kaikessa.
Neuvot olivat aina hyödyllisiä.
Yhtä merkittävää poikkeusta lukuun ottamatta.
Kaikilla ei ole ruokaa tai kattoa pään päällä.
Nyt suhteellisuudentajua.
Herra Shepherd, jos harjoittaisin suhteellisuudentajua ajattelemalla köyhiä,
kysyisin teiltä parturinne palkkiota.
Älkää pyytäkö minua ajattelemaan asioita toisin.
Ajatelkaa te minun tavallani ja muuttakaa asiat sen mukaisiksi.
Ehkä hyväntekeväisyyden lopettaminen riittää.
Teemmekö sellaista?
Jane häpeäisi tilannetta.
Hän pyysi minua suojelemaan tyttäriään isänsä tuhlailulta. Olen epäonnistunut.
He kaikki joutuvat puille paljaille. -Isä.
Aidosti hyvä maine syntyy -
rehellisyydestä, suoraselkäisyydestä, myötätunnosta -
ja vastuun kantamisesta muiden hyvinvoinnista.
Anne, puhumme tärkeistä asioista. Yritä pysyä mukana.
Tehän voisitte muuttaa halvempaan paikkaan.
Bath on miellyttävä kaupunki.
Siellä on ihoanne helliviä kylpylöitä.
Entä Kellynch Hall?
Tapasin äskettäin varakkaan meriupseerin,
joka etsii edustavaa taloa vuokrattavaksi.
Minä en kotiini merimiestä ota.
He ovat rumia kaikki. -Amiraali Croft on varsin komea.
Amiraaliko? Merivoimat nostavat mitättömyyksiä korkeaan asemaan.
Asema yhteiskunnassa on Jumalalta saatu. Työllä ansaittu arvonimi ei ole aito.
Mitä hyötyä sellaisesta on?
Amiraali Croft on herrasmies.
Hänen vaimonsa veli oli täällä joitakin vuosia sitten.
Velikin oli laivastossa.
Wellingtonko se nimi oli? Weathers? Winslow?
Ehkä Wentworth?
Juuri niin. -Kultaseni.
Tuskin muistan, kuka hän oli.
Tekisikö Bath hyvää iholleni? -Varmasti.
Varmasti.
Kultaseni, siitä on seitsemän vuotta.
Kahdeksan.
Et voi mitenkään enää olla… -Olen minä.
Frederick Wentworth oli ainoa ihminen sinun ja äidin lisäksi,
joka todella näki minut.
Ja ymmärsi minua.
Ja rakasti minua.
Ja ainoa, jonka kanssa halusin… -Vaihtaa käyntikortteja?
Hyvin sanottu.
Valehtelit, kun väitit tuskan helpottavan ajan myötä.
Olet vihainen minulle.
Olen vihainen itselleni.
Siitä, että annoin sinun kääntää pääni.
Etten ymmärtänyt silloin sitä, jonka tiedän nyt.
Olisin ollut paljon onnellisempi hänen kanssaan -
kuin olen ollut ilman häntä.
Valitettavasti avioliitto on naiselle liiketoimi.
Avioliitto on meidän perusturvamme.
En voinut antaa sinun tyytyä mieheen vailla asemaa tai omaisuutta.
Hänellä oli tarjota vain itsensä.
Juuri siitä pidin.
Eikä hän turhaan uskonut itseensä, sillä nyt hän on rikas.
Arvoltaan kapteeni.
Miksei hän ole ottanut yhteyttä?
Koska -
särjin hänen sydämensä.
Hän tiesi syynkin.
Luulin suojelevani sinua. Olin väärässä. Ymmärrän sen nyt.
Olen pahoillani.
Löydät vielä sen oikean.
Miehen, joka taistelee saadakseen rakkautesi.
Ihailen voimakkaita tunteitasi,
mutta ennen pitkää sinun on jätettävä se taaksesi.
En usko, että saat Wentworthiä takaisin. Sanon tämän kaikella rakkaudella:
heitä toivosi.
On totta, ettei hän ole kirjoittanut.
Tiesin, ettei hän kirjoittaisi.
Hän on liian ylpeä anelemaan.
Hän ei taistellut minusta,
koska ei halunnut painostamalla saatua rakkautta.
Hän on varmasti jo unohtanut sen kaiken.
Minä taas -
muistan kaiken tuskallisen kirkkaasti.
Viesti, jonka sain häneltä kirkossa.
Hänen tekemänsä soittolista.
RAKKAUSLAULUJA
Hänen hiuskiehkuransa.
Ja jouhia hänen Sampson-hevoseltaan, jota en tuntenut.
Sekä lehmänkello,
jonka apea, ontto kaiku kuvastaa melankoliaani.
Kahdeksan vuoden ajalta.
Hän on kiertänyt maailmaa,
ja häntä rakastetaan laivastossa.
"Wentworth ansaitsi omaisuuden Laconian ruorissa."
"Wentworth pelasti rantautuneen valaan. Silminnäkijät liikuttuivat kyyneliin."
Avioaikeista ei kuitenkaan ole kirjoitettu.
Mikään ei viittaa siihen,
että hän olisi kiintynyt kehenkään toiseen.
Toisin sanoen -
toivo elää ikuisesti.
Minun täytyy miettiä, millainen Bath-persoonani on.
Bathin Elizabeth on vähemmän hienostunut kuin Lontoon Elizabeth -
muttei yhtä vapaamielinen kuin maaseudun Elizabeth.
Vai mitä, Penelope? -Lähdettekö Elliotien mukaan, rouva Clay?
Voi, en tahdo tunkeilla.
Tietenkin tahdot.
Onneksesi en ikinä lähtisi mihinkään ilman sinua.
Rouva Penelope Clay, leski. Hän ei koskaan puhu miehensä kuolemasta.
Mies oli haudan partaalla jo häissä, joten ehkä hän ei huomannut sitä.
Lady Russell pelkää rouva Clayn havittelevan isääni.
En usko, että hän on isän tyyppiä.
Eikä isä ikinä ottaisi itseään alempaa vaimoa.
Tulkaa, jos isänne suostuu.
Herra Shepherd, kestättekö olla erossa Penelopesta?
Hyvä, hienoa, suurenmoista, sir Walter.
Olette aivan liian avokätinen.
Teidän miellyttävä seuranne -
on vastapainoa Bathin mitättömyyksille.
Sir Walter, kaikkia ei ole luotu miellyttämään silmää.
Teidän kauneutenne korostuu heidän keskuudessaan.
Sanotaan, että Lontoon viitonen on kymppi Bathissa. Siinä tapauksessa -
te ja Elizabeth olette kumpikin kolmetoista Bathissa.
Sinä olet ainakin kutonen, Anne.
Anne tosin ei tule vielä mukaan.
Mitä?
Sain tänään kirjeen Marylta.
Hän on taas sairas ja tahtoo sinut heti Uppercrossiin.
Hädin tuskin siedät häntä,
mutta kukaan muu ei jaksa sitäkään vähää.
Siksi olet looginen valinta.
Fantastista.
Hyvät liinavaatteet täytyy piilottaa.
Varastaako amiraali ne?
En halua muiden paljasta ihoa lakanoihini. -Ehkä se tuottaisi onnea.
Tilikirjat piiloon myös, jottei kukaan esiinny minuna.
Kukaan ei halua teidän velkojanne.
Muistuta heitä lempeästi, ettei ruusutarhani lähellekään ole asiaa.
Eikä pensaikkoon.
En tahdo, että muut nauttivat pensaikostani.
On käytettävä karheita lakanoita, ei saa mennä puutarhaan eikä katsoa pensaita.
Onko muita tervetulotoivotuksia? -Siinä kaikki.
Mutta varmista, että joka paikka kiiltää ennen heidän tuloaan.
En kaipaa huhuja pölyisyydestä.
Täällä on vielä upeampaa kuin meille kerrottiin.
Älkää olko huolissanne, olemme erinomaisia vuokralaisia.
Matkustatteko aina miehenne kanssa? -Aina. Kukaan ei voi sitä estää.
Olen ylittänyt Atlantin neljästi,
ja kerran kävin Itä-Intiassa.
Corkissa, Lissabonissa, Gibraltarilla…
Onnellisimmillani olen ollut laivassa.
Olette onnekas.
Ymmärrätte sitten, kun rakastutte itse.
Vaimoni nuorempi veli on poikamies.
Hän on laivaston kapteeni, menestynyt mies.
Älä viitsi, Edward.
Naimaton nainen ei ole ongelma, joka pitää ratkaista.
Olen tuntenut veljenne. -Niinkö?
Sepä hienoa. Syödään yhdessä illallista, kun hän tulee.
Tulee?
Laiva on jo satamassa. -Hän tulee ylihuomenna.
Puutarha on todella kaunis.
Mitä Wentworth mahtaa ajatella tapaamisesta?
Hän olisi voinut tulla tapaamaan minua aiemminkin.
Hän on varmasti yhä vihainen.
Entä jos olenkin väärässä?
Jos hän onkin kaivannut minua päivin öin kaikki nämä vuodet?
Olkaa hyvä.
Voisiko joku auttaa?
Mary on parempi kuin Elizabeth, sillä hän on narsisti.
Keskustelu vie siksi hyvin vähän energiaa ja voi olla hyvin hauskaa.
Kerran puhuin kokonaisen vuorokauden pelkästään italiaa.
Hän huomasi vasta, kun pyysin häntä ojentamaan salen.
Hän piehtaroi kärsimyksessään -
eikä edes huomaa tuloani ennen kuin rykäisen.
Katsokaa. Ensin hän valittaa epämääräistä kuolemanvakavaa vaivaa.
Sitten hän moittii välinpitämätöntä miestään.
Sen jälkeen tuomion saavat appivanhemmat,
jotka eivät kunnioita häntä, vaan halveksivat salaa.
Mikä helpotus, että tulit. Minulla on jokin pöpö.
En pysty liikkumaan. Olen kuolemaisillani.
Charles on metsästämässä. Häntä ei ahdinkoni kiinnosta.
Appivanhemmat lähettivät tuon kauniin kimpun. Kiltisti tehty.
Kukat vain mätänevät. Olisi parempi olla lähettämättä mitään.
Hirveän rumaa muistuttaa kuolevaa mädäntymisestä!
He vihaavat minua.
Lisäksi lapset ovat kamalia, talossa vetää -
eikä teatteri kiinnosta ketään.
Juuri niin.
Anne!
Kälyni, Henrietta ja Louisa Musgrove.
He ovat kaikin tavoin kauniita.
Anne! -Tytöt!
Ihanaa, että tulit! -Olemme odottaneet koko viikon.
Sinun täytyy olla meidän kanssamme joka hetki.
Siis silloin, kun et hoida siskoasi.
Miten voit? -Et ole kysynyt vointiani.
Kysyin juuri. -Voin huonosti.
Tunnen, miten elimistöni mätänee.
Samoin kuin eilen siis.
Onneksi luonne on aina yhtä raikas, vaikka elimistö mätänee.
Syöthän illallista meillä joka ilta ja ilahdutat meitä soitollasi?
Emme tee muuta kuin tanssimme, laulamme ja nauramme!
Marie Antoinette! -Pojat.
Ettäs kehtaatte lausua nimeni, alamaiset!
Varovasti, ei saa talloa naisia. Ja äidillänne on päänsärky.
Anne, heistä tulee epämääräistä likaa.
Meillä on nälkä, Marie Antoinette.
Syökööt kakkua! -Vasta illallisen jälkeen.
Sinne tulee vieraita, amiraali Croft vaimoineen.
Vaimo tuo myös veljensä Wentworthin. -Hän tuli aamulla. Uljas kapteeni!
Hän muutti kerran koko laivueen suuntaa pelastaakseen valaan.
En tiennyt, että välität valaista.
Oletko tavannut kapteeni Wentworthin? -Ohimennen kauan sitten.
Onko hän tosiaan valtavan komea? -Hänellä on lempeät kasvot.
Kuunteleeko hän tosiaan, kun naiset puhuvat?
Kuuntelee.
Hän kuuntelee koko kehollaan.
Se on innostavaa.
Hän kuulostaa juuri sopivalta mieheltä sinulle.
Sinun täytyy tavoitella häntä. -Louisa…
Olen päätökseni tehnyt.
Et saa enää piilottaa kynttilääsi vakan alle.
Kiitos, mutta en kaipaa neuvoja siitä, missä kynttilääni pidän.
Tai vakkaani.
Kerro, mikset ole mennyt naimisiin.
Odotan, että rakastun.
Nyt teet näin. Illallisella istut hänen vieressään.
Tietysti.
Esität, ettet tiedä mistään mitään.
Miehet nauttivat asioiden selittämisestä. Pyydä neuvoa ruokailuvälineiden käytössä.
Noinko nykyisin kuuluu kosiskella?
Heti, kun hänen kiinnostuksensa herää,
älä vastaa enää mihinkään, mitä hän sanoo. Ole kuin aave.
Hän jää koukkuun.
Sen jälkeen voin olla oma itseni.
Ei missään nimessä. Aikaisintaan toisena aviovuonna.
Ei aivan huono neuvo.
Mary! -Mitä nyt, Charles?
Auta! Hän loukkasi käsivartensa.
Mitä tapahtui? -Hän putosi puusta.
Tietysti juuri nyt, kun tulee kiinnostavia ihmisiä.
Ei hän tahallaan pudonnut.
Jonkun pitää jäädä tänne.
Tuon sinulle luumukakkua.
Äidin on siis pakko jäädä.
Ei riitä, että synnytin heidät. Nyt jätän tärkeitä tilaisuuksia väliin.
Minulle käy aina näin.
Jos jotakin ikävää tapahtuu, miehiin se ei vaikuta.
Mary, poikasi on loukkaantunut. -Olet itsekin sairas.
Se meni ohi jo.
Croftit tulevat varmasti toistekin.
Vihaan elämääni. -Voin jäädä seuraksesi.
Tietysti jäät. En minä yksin tänne jäisi.
Etkö halua olla pikku-Charlesin luona, kun hän kärsii?
En.
Yritä ymmärtää,
että minä olen liiankin empaattinen.
En voi olla lasteni luona, kun he kärsivät,
sillä tunnen itse heidän kärsimyksensä.
Minun on parempi olla muualla.
Elämä on helppoa, jos on kuin Anne, eikä näin herkkä.
Haluaisitko, että jään yksin, jotta voit lähteä?
Suurkiitos. Tuon sinulle luumukakkua.
Tuotteko myös leivänkannikan ja velliä?
Ei huolta, kehun sinua hänelle.
Ylistän sinua niin, että hän kosii sinua heti huomisaamuna.
Kunpa voisin puhua hänelle.
Frederick!
Täydellistä.
Kiitos vielä eilisestä, Anne.
Olisit varmasti pitänyt kapteeni Wentworthistä.
Hillo on liian vetistä.
En halua hilloa, jos se on vetistä.
Minusta tulee kapteeni.
Ei missään tapauksessa. Et saa lähteä merille.
Merimiehet joutuvat käyttämään hassuja hattuja.
En kestä nauramisen ääntä aamupäivällä.
Ja säännöissä sanotaan, että pitää kasvattaa hassut viikset.
Ei.
Wentworthillä ei ole viiksiä, mutta hän teki suuren vaikutuksen.
Komea, älykäs ja rikas. -Uudestaan!
"Katsokaa minua! Olen kapteeni Wentworth, vaikuttava mies.
Olen rikas, komea, ja kaikkien rakastama. Olen myös merimies!"
Kapteeni, tässä on Maryn sisar, Anne.
Olemme tavanneet aiemmin. -Niin.
Kauan sitten, ennen kuin olin rikas.
Komea olin jo silloin.
Näytätte vanhalta.
En tarkoittanut sitä. -Mitä sitten?
Näytätte vanhemmalta kuin ennen.
Kasvonne ovat kypsyneet. -Pieni hinta mielekkäästä elämästä.
Eikö minun elämäni ole mielekästä? -En tiedä.
Hiuksenne ovat ennallaan.
Teidänkin hiuksenne -
ovat varsin sopivat.
Kiitos. -Te kaksi olette todellakin tavanneet.
Ohimennen. -Silti ikimuistoisesti.
Lähdetäänkö?
Lähdetään. -Aivan.
Mitä? -Sinulla on vielä hilloa naamassa.
UPPERCROSSIN KARTANO
Minähän sanoin, että hän palaa, Anne. Istu hänen vieressään.
Louisa.
Astukaa tänne päin. -Kiitoksia.
Kapteeni Wentworth, teidät tahdon viereeni.
Mielihyvin.
Louisa…
Täydellistä.
Minä tulen viereenne. -Olkaa hyvä.
Kiitos.
Näin meni kynttilä vakan alle.
Varrestako? -Niin.
Melkoinen parannus.
Mihin verrattuna? -Siihen, joka ei halunnut viereeni.
Onko teillä samanlaisia vaikeuksia lusikoiden kanssa?
Kiitos.
Kiitoksia.
Tämä on todella hyvää.
Kapteeni kertoi, miten oli vähällä kuolla merellä.
Miksi valitsitte niin vaarallisen ammatin?
Kun lähdin merille, tarvitsin muuta ajateltavaa.
Sitä jatkuva hengenvaara todella tarjosi.
Olin niin onneton, että lähes toivoin vaaroja.
Rohkenenko kysyä, miksi olitte niin onneton?
Naisen tähden.
Hän ei tiedä, mitä menetti. -Nyt olen saanut vaaroista tarpeekseni.
Kaipaan tylsistymistä, joka hoivaa minut ennalleni.
Tarkoitatteko sillä vaimoa?
Äiti.
Tarkoitan ihmisiä ja asioita, joiden kanssa hiljentyä.
Vaimon kanssa on hyvä hiljentyä. -Äiti.
Etsittekö siis vaimoa? -Isä.
Paljastuin.
Tulin maihin etsimään hölmöä naimakauppaa.
Lempeyttä, älyä ja pari kehua laivastolle, niin olen mennyttä.
Kuka tahansa 18 ja 80 ikävuoden välillä saa minut.
Lähes kuka tahansa.
Charles olisi halunnut minut.
Mitä sanoit?
Kun tuli avioliitosta puhe.
Charles kosi minua ennen kuin meni naimisiin Charlesin kanssa.
Siis Maryn.
Anteeksi, Charles.
Ennen kuin Mary…
Ei, vaan tarkoitan Charlesia. Ennen kuin Charles -
tuli järkiinsä ja meni naimisiin Maryn kanssa.
Yritättekö siis sanoa,
että lankonne piti alkuun teitä parempana kuin siskoanne?
Totta se on. -Näin on.
Aivan totta. No niin.
Wentworth ei ole sinulle kohtelias.
Hän sanoi, ettei ollut tunnistaa sinua.
Onneksesi puolustin sinua.
Kerroin siitä, kun silmäsi tulehtui ja turposi kiinni,
ja olit kuin merirosvo.
Ehkä en puolustanut sinua, sanoin vain jotakin.
Ehkäpä niin.
Soita meille vielä, Anne.
Hän oli eilen valtavan etäinen. Suora vihamielisyyskin olisi parempi.
Kylmä kohteliaisuus ja hyvätapaisuus on kaikkein pahinta.
"Anteeksi, neiti Elliot. Oliko tämä tuoli teidän?"
Rakasta minua, idiootti!
Rakasta minua tai tapa minut. En kestä tätä!
Sanoi lady Macbeth. Kolmannen näytöksen neljäs kohtaus.
Läpi menee.
Tosiaan.
Miten voit?
Huimaa yhä, kun katselin, miten Wentworth pyöritti Louisaa.
Vaikka yrititkin masentaa meitä ankeilla kappaleilla.
"Für Elise" on hyvää tanssimusiikkia,
jos on tarpeeksi taitoa muuhunkin kuin perinteisiin tanssiaskeliin.
Miten sinä tanssisit Beethovenia? -Yksin huoneessani punaviinin voimalla.
Frederick kosii Louisaa.
He menevät naimisiin, ja Louisa saa onnellisen elämän.
Miksi aina oletetaan, että nainen haluaa -
vain tulla sopivan poikamiehen valitsemaksi?
Koska avioliitto on elämän suurin siunaus.
Missä lapsesi ovat?
Mistä minä tiedän?
Nuorena kukaan ei kerro, että elämä vain etenee.
Se jatkaa etenemistään, vaikkei itse haluaisi.
Lopulta huomaa miettivänsä:
"Miten päädyin tähän?"
Vain hetki sitten Wentworth ja minä olimme läheisempiä kuin kukaan.
Nyt olemme vieraita toisillemme.
Pahempaa kuin vieraita.
Entiset rakastavaiset.
Anne-täti!
Missä olet? -Tule leikkimään.
Marie Antoinette, kansa ei halua sinua! Kuningatarta ei enää haluta.
Miten kehtaatte puhua noin? Olette alamaisiani.
Tuhma kuningatar!
Tuhma alamainen!
Miten se menikään? -Vive la révolution!
Vive la révolution!
Kruunu on minun!
Ette saa viedä kruunuani!
Kiinni jäin. Riittää jo. -Tuhma kuningatar!
Varomatonta. Poikaan olisi voinut sattua.
Totta, olen pahoillani. Riehaannuimme liikaa.
Säästä sanasi Robespierrelle. -Frederick.
Teen parhaani.
Minkä suhteen?
Meidän kahden. En tahdo, että olet vihainen.
Mitä sitten tahdot?
Minä olen aivan liian kiltti.
Huomioin vain muut ja saan itse kärsiä.
Kuinka kaukana Colosseum on?
Totta.
Mutta miten voin huolehtia itsestäni, kun muut kilpailevat huomiostani?
Yksi cappuccino, kiitos.
Minun pitää ensin oppia rakastamaan itseäni.
Sitten osaan rakastaa muitakin. Niin se vain on.
Paljonko ikkunassa oleva piikkisika maksaa?
Mitä selkäni takana on? -Strombolirulla.
Yritättekö hiipiä jonnekin minulta salaa?
Menemme tosi pitkälle kävelylle. -Metsään.
Vihaat luontoa. -Ja liikkumista.
Viimeksi kannoimme sinut kotiin. -Enkö muka halua tulla, jos vihaan sitä?
Hienoa.
Hirveästi hyönteisiä.
Anne, minun on pitänyt kysyä yhtä asiaa,
mutta minua nolottaa.
Kysy vain.
Muistatko, kun kapteeni Wentworth tuli, ja kehotin sinua tavoittelemaan häntä?
Muistan.
Silloin en vielä tuntenut häntä.
Toivoin oikeasti, että löytäisitte toisenne.
Vaikkei sinua näytä kiinnostavan.
Eikö? -Et edes katso häneen päin.
Haluatko hänet nyt itsellesi? -Hän on täydellinen.
Vaikutat yllättyneeltä.
Niin. Luulin, että te vain…
En tiedä hänen tunteistaan, mutta minä olen rakastumassa.
Olen miettinyt, miltä minusta tuntuisi sinun sijassasi.
Olisin ehkä loukkaantunut tai mustasukkainen,
mutta oma suruni unohtuisi, kun näkisin, miten onnellinen sinä olisit.
Yrität todella kovasti.
Onnistunko?
Miksi tarvitsisit minulta luvan, jos tuskin katson häneen päin?
Juuri siksi, että välttelet häneen katsomista.
Näen, että välillänne on ollut muutakin kuin ohikiitävä tapaaminen.
Se oli menneisyydessä.
Minä uskon, että hän voisi olla tulevaisuuteni.
Ja fregatti on suurempi kuin sluuppi, eikö totta?
Joku on opiskellut. -Juuri niin.
Sluupissa on noin 130 hengen miehistö. Fregatissa miehiä on jopa 200.
Fregatti voi olla viidennen tai kuudennen luokan alus.
"Näin toukokuu jo hymyten kevään kauniin laahuksen…"
Jo riittää runous! Tiedät, että vihaan metaforia.
Anteeksi, unohdin. Muistini on kuin seula.
Tuo on vertaus, ei metafora.
Aivan. Muistini on seula.
Oli mikä oli, älä käytä sanoja luovasti. En kestä sitä.
Kas, voisimme käydä Harry Hayterin luona. Ehkä hän uskaltaa kosia minua.
En toki tuonut meitä tänne tahallani.
Ei käy. Minä en astu tuohon taloon.
Saan vain jonkin hirveän taudin. -Älä nyt viitsi.
Pidän vain huolta terveydestäni.
Jos talossa on alle viisi palvelijaa, siellä on likaista.
Älkää tuomitko meitä köyhien tuttaviemme tähden, kapteeni.
Ettekö halua Hayteriä mieheksi kälyllenne, koska mies ei ole tarpeeksi varakas?
Niin. Hirveä tilanne.
Mennäänkö?
Elliotit ylpeilevät aina. Minusta sellainen on inhottavaa.
Sir Walter kuvittelee olevansa kuninkaasta seuraava.
Anne on täysin erilainen kuin muu perheensä.
Charles olisi saanut mieluummin naida hänet. Vai kuinka?
Älkää antako Annen hämätä. -Kuinka niin?
Hän on yhtä ylpeä kuin muutkin. Se vain näkyy toisin.
En ymmärrä.
Neiti Elliotilla on tapana asettautua sosiaalisten tilanteiden taustalle.
Sieltä hänen on helppo arvostella kaikkia muita.
Ankarasti.
Anne Elliot on lempeyden perikuva. Ette tunne häntä yhtä hyvin kuin minä.
Te itse olette lempeyden perikuva,
ja oletatte siksi aina parasta lähimmäisistänne.
On heikon luonteen merkki,
että pyörtää oman päätöksensä muiden neuvojen tähden.
Minkä päätöksen?
Ette saa puhua pahaa Annesta. Hän on minulle rakas.
En kysy, mitä välillänne on tapahtunut.
Näen hänen parhaat puolensa ja pyydän, että tekin pyritte samaan.
Pyydän anteeksi. Olin liian ankara.
Kiitos, että osoititte virheeni.
Jos annan anteeksi, opetatteko minulle sekstantin käyttöä?
Näinkö pian? -Olen vapaa tänä iltana.
Kävelläänkö hieman?
Sitä luulee, että elämä on pilalla,
ja sitten osoittautuukin, että romahdus oli vasta alussa.
Kuten sanottua.
Onpa hauska nähdä!
Loukkaantuiko hän? -Kysynkö minä?
Anne, tuletteko kyytiin?
Kiitos, pärjään kyllä. -Olette selvästi loukannut jalkanne.
Voimme hyvin viedä teidät. Tulkaa ihmeessä.
Kiitoksia kovasti. Nautin raikkaasta ilmasta.
Älä ole noin ylpeä.
Ottakaa apu vastaan.
James.
Tule.
Pyydän sinulta palvelusta. Haluatko auttaa?
Halaa minua niin lujasti, etten enää tunne omaa kehoani.
Onnistuuko se?
James, syömään.
Anne.
Lähdemme huomenna Lymeen. Yövymme meren äärellä.
Miksi?
Kapteeni esittelee meille ystäviään laivastosta.
En pysty lähtemään matkalle. -Mitä?
Anne, huomenna mennään Lymeen. Saan vuorokauden ilman kauhukakaroita.
Ei vielä.
Mary, en… -Ei. En anna sinun pilata iloani.
Tarvitsen lomaa,
ja sinun pitää tulla kuuntelemaan minua, kun muut eivät enää jaksa.
Hämmästyttävää itsetuntemusta.
Kapteeni, Anne Elliot.
Anne Elliot!
Kapteeni Harville.
Hauska tavata.
Suokaa anteeksi.
Kuulin, että pidätte runoudesta. Vai onko se pelkkä huhu?
Taidatte tietää minusta epämukavan paljon.
Suokaa anteeksi, mutta punon juonta.
Tuolla on ystävämme, kapteeni Benwick.
Hänkin lukee huomattavan paljon. Murhe on kuitenkin vallannut hänet.
Voisitteko keskustella hänen kanssaan?
Osaan rakentaa talon ajopuusta, mutta Kreikan runoudesta en tiedä mitään.
Miksi hän on murheissaan? Palasiko hän Troijasta petturin luo?
Anteeksi. Agamemnon-vitsi.
Hän oli kihloissa siskoni Fannyn kanssa.
He olivat kovin rakastuneita.
Fanny kuoli Benwickin ollessa merillä, vähän ennen suunniteltuja häitä.
Otan osaa.
Sanotaan, että kaikella on tarkoitus.
Puhuisitteko siis hänelle? -Mielelläni.
En tosin ole varma, olenko juuri minä oikea ihminen siihen.
Kohtalo ei erehdy.
Saamme sen, mikä on meille tarkoitettu.
Varmasti.
Sanokaa myös Wentworthille, ettei hän saa pysyä poissa meriltä enää pitkään.
Hänen taitonsa menee hukkaan.
Ei hän minua kuuntele. -Juottakaa hänet humalaan.
Minä raahaan hänet laivaan. -Pyytäkää apua Louisalta.
Pyydän teiltä.
Mennäänkö?
Ettekö halua uimaan?
Tulehan, Mary.
Wentworth ei suostunut myöntämään, että koordinaatit olivat väärin.
Hän on hyvin härkäpäinen.
Todellakin. Hänestä voisi tulla amiraali ja kruunun tärkeä palvelija,
mutta hän vain piereskelee mieluummin sisämaassa.
Antakaa hänen piereskellä missä haluaa.
Haluaisin perustaa perheen.
Merimiehen vaimo joutuu maksamaan kalliisti miehensä ammatista.
Se on pieni hinta.
Jatkuva huoli ja pelko on liikaa vaadittu.
Älytöntä. Elämässä on aina huolia.
Harville on oikeassa.
Anne.
Tuleva vaimonne pitää itse huolen omista tunteistaan.
Älkää päättäkö etukäteen hänen puolestaan, millaisia huolia hän kestää.
Ehkäpä vaimollanne on omat seikkailunsa sillä välin.
Kuka ottaa lisää viiniä? -Kyllä!
Hienoa.
Lordi Byron.
"Hänen valonsa johdatti minua."
"Kun se valo sammui, on yöni sysipimeä."
Olen itsekin lukenut Byronia itsesäälin syövereissä.
Runouden ongelma on siinä,
että siitä nauttivat harvoin turvallisesti ne,
jotka voivat siitä täysin nauttia.
Vain menetyksen kokeneet ymmärtävät Byronia aidosti.
Mutta he eivät saa lukea Byronia liikaa.
Muuten heidän surunsa vain syvenee.
Mitä heidän pitäisi tehdä?
Olen itsekin miettinyt sitä jo kahdeksan vuotta.
Annan teille saman neuvon kuin itselleni päivittäin.
Olette nuori. Ette tiedä, mitä tulevaisuus tuo mukanaan.
Te toivutte tästä ja olette vielä joskus onnellinen.
Ehkä olette oikeassa. -Varmasti olen.
Kiitos teille.
Tarkoitan, että alempia luokkia verotetaan liian ankarasti.
Miksei luoda tasa-arvoisempaa…
Kuka tuo on? -Anteeksi.
Taidan olla tiellänne.
Voitte ehkä korjata asian.
Ehkäpä.
Päivää.
Voinko auttaa teitä jotenkin?
Tuskinpa saan teiltä sellaista apua kuin haluaisin.
Hei.
Pyydän anteeksi sitä aamuista.
Mitä silloin tapahtui? -Kohtasimme sen töykeän herran.
En ole isoveljesi, etkä sinä kaipaa suojeluani.
Osaat hyvin puhua omasta puolestasi.
Ei tarvitse pyytää anteeksi.
Tarkoituksesi oli hyvä.
Emme ole ehtineet puhua kunnolla.
Mielessäni on ollut vuosien varrella tuhat erilaista versiota sinusta.
Osaa niistä vastustin.
Osaa varjelin.
Samoin.
En tiennyt, tapaisimmeko enää koskaan.
Tai tiesitkö, miten paljon välitin.
Tiesin kyllä.
Toista kaltaistasi ei ole.
Haluan pitää sinut elämässäni missä tahansa roolissa.
Haudataan menneisyys, ja…
Yritän kai sanoa, että…
Minä…
Haluaisin, että olemme ystäviä.
Itse ajattelin aivan samaa.
Aamulla näin selvästi sen vankilan,
jonka vihani oli luonut.
Toivon, että löydät rakkauden sieltä, mistä haluat sen löytää.
Kiitän sinua sydämeni pohjasta siitä, että saan ystävyytesi.
Kiitos. -Kiitos sinulle.
No niin.
Erinomaista.
Hyvä keskustelu.
Toivon, että harkitset amiraaliksi hakeutumista.
Kaikki sanovat, että olet nerokas.
Ja se lienee vähättelyä.
He eivät tunne minua tai tiedä, mikä minut tekee onnelliseksi.
Minä tiedän.
Ja tunnen sinut.
Haluat, että elämälläsi on merkitystä. Olisit loistava amiraali.
Haluatko tietää salaisuuden? -Aina.
Oikein tiukoissa paikoissa merellä,
kun tunsin olevani täysin hukassa ja riittämätön,
kysyin mielessäni:
"Mitä Anne nyt tekisi?"
Niin tiesin, miten toimia.
Ajattelin kuin sinä.
Valehtelet. -En.
Olet parhaimmillasi hätätilanteissa.
Tiedät, mitä muut tarvitsevat.
Olet suora, tehokas, rauhallinen ja järkevä.
Olet älykkäämpi kuin sinulle on hyväksi.
Olet poikkeuksellinen ihminen.
On väärin, ettet voi tavoitella virkoja. Olisit loistava amiraali.
Kiitos.
Älä ui liian kauas. Siellä on voimakkaita virtauksia.
Anteeksi.
Taas yritin suojella sinua.
Jatka vain.
Tilanne paheni entisestään.
Olemme ystäviä.
Nyt te olette minun tielläni.
Anteeksi. -Odottakaa.
Suokaa minun kuulla, kuka olette. Ellei vartijanne tule taas moittimaan.
Hän on ystäväni.
Hän taisi ymmärtää aikeenne väärin.
Aikeeni ymmärrettiin aivan oikein.
Halusin, että huomaatte minut.
Neiti…
Neiti. Se sopii hyvin.
Tapaammeko vielä?
Se täytyy jättää sallimuksen huomaan.
Eli en ole vielä päättänyt.
Mitä nyt? -Mitä katsot?
Sitä miestä, jonka kohtasimme eilen.
Anteeksi, kuka on tuo mies, joka juuri lähti?
Herra William Walter Elliot. Hän on matkalla Bathiin.
Tietenkään en ehtinyt nähdä.
Serkkuko? -Ei mikä tahansa serkku.
Isämme perijä. Kirjoitetaan isälle heti.
Isä ei ilahtuisi tiedosta, kuten hyvin tiedät.
Hän raivostuu. -Miksi?
Isä ja herra Elliot eivät ole puheväleissä.
Ihanaa, sukujuoruja. -Kerro kaikki.
Herra Elliot perii baronetin arvon ja kartanon.
Isä naittoi Elizabethia Elliotille, jotta arvonimi pysyisi perheessä.
Herra Elliot ei suostunut. Hän ottikin tuntemattoman amerikkalaisen vaimon.
Isä heitti alkupalalautasen seinään, kun kuuli.
Herra Elliotilla oli suruvaatteet. -Vaimo kuoli.
Vihaatte häntä varmasti, onhan hän nolannut perheenne.
Se on toistaiseksi hänen paras ominaisuutensa.
Wentworthillä on onnea, kun hän tapasi Louisan.
Onko hän puhunut tunteistaan teille?
Ei, mutta Louisa on.
Varovasti nyt.
Kiitos.
Olkaa varovainen.
Ottakaa kiinni! -Johan nyt.
Se oli vasta lämmittelyä. Uudestaan!
Ei, nyt riittää.
Hyppään joka tapauksessa, otitte vastaan tai ette.
Louisa! -Ei, ei!
Älkää liikuttako häntä. Louisa?
Kuuletko minua? Nyt tarvitaan lääkäri.
Minä haen.
Ette tunne kaupunkia. Benwick, noutakaa lääkäri.
Nopeasti! -Louisa.
Anne, mitä minä teen? -Olkaa rauhallinen.
Hän hengittää. Ei hätää, hän hengittää.
Hänellä on vakava aivotärähdys.
Pahemmastakin on kuitenkin toivuttu.
Toiveikkuuteen on aihetta.
Nyt hän tarvitsee lepoa.
Voiko hän jäädä tänne? -Tietenkin.
Emme voi olla enempää vaivaksi teille.
Tietenkin hän voi jäädä. Muillekin voidaan sijata vuode lattialle.
Annen täytyy jäädä auttamaan. Hän on meistä taitavin ja osaavin.
Jäättehän? -Tietenkin.
Minä en voi lähteä ennen kuin hän herää.
Lähden viemään sanaa Musgroveille. -Kiitos.
Saattaisitteko Maryn ja Henriettan kotiin?
Miksi? -Lasten vuoksi.
He eivät voi jäädä vanhempieni luokse. Viimeksi talo oli palaa.
Miksi Anne saa jäädä? Anne ei ole Louisalle mitään.
Mary.
Ymmärtääkseni ette voi olla talossa, jossa on alle viisi palvelijaa.
Saatte vielä jonkin taudin.
Minä en lähde. Hyvää matkaa, Anne.
Älä syytä itseäsi. Kielsit häntä hyppäämästä.
Niin, sanoillani.
Muilla tavoin… -Mitä tarkoitat?
Annoin hänen ymmärtää, että olin valmis ottamaan hänet kiinni.
Miten niin?
Tiesin, että hän oli ihastunut,
enkä hillinnyt häntä mitenkään.
Se johti tähän.
Ilman tätä -
elämämme olisi voinut ottaa toisen suunnan.
Nyt olen vastuussa Louisasta.
Miten kerron hänen vanhemmilleen? -Tyynesti.
Suoraan. Tarjoa apuasi kaikessa, mitä he tarvitsevat.
Onnea matkaan.
Mitä sinä teet nyt?
Menen Bathiin.
Kiitos kaikesta.
Miten on mahdollista,
ettei elämässä tapahdu mitään…
Mikään ei muutu moneen vuoteen, ja sitten,
aivan varoittamatta, päälle vyöryy pelkkää uutta -
muutamassa viikossa?
En edes muista elämää ennen näitä myrskyjä.
Tyttöraukka! Miten hänen vanhempansa voivat?
He ovat järkyttyneitä mutta toiveikkaita.
Eiväthän he muutakaan voi.
Missä ne nyt ovat?
Missä ihmeessä?
Emme me niitä tarvitse.
Halusin järjestää sinulle ihanan retken.
Höpsis. Minulle riittää, että olen sinun seurassasi.
Ei, huviretki ei ole huviretki ilman macaroneja.
Henry olisi raivostunut, jos jälkiruoka olisi unohtunut.
Minä en edes välitä macaroneista.
Enkä ole Henry.
Et niin.
Ei kukaan ole.
Voisit viettää aikaa jonkun muun kanssa.
Moni mies on kiinnostunut.
Tiedätkö, kenen seurasta nautin?
Omastani.
Leskimiehet kuolevat nuorimpina ja naimattomat naiset elävät pisimpään,
koska olemme hyvää seuraa.
Etkö koskaan kaipaa tietynlaista seuraa?
Sitä varten käyn Euroopan-matkoilla.
Lady Russell!
Toivottavasti jaksan syödä vielä illallisellakin.
Tapaamme kuulun herra Elliotin. -Miksi hän hakee nyt isän suosiota?
Elizabeth uskoo oman lumovoimansa olevan muutoksen aiheuttaja.
Herra Elliot ei voi saada isältä mitään.
Hän on rikkaampi ja perii arvonimen joka tapauksessa.
Jotakin hän ajaa takaa. -Miksi olet epäluuloinen?
Niin komealla miehellä on varmasti taka-ajatuksia.
Mitä jätät kertomatta? -Olen tavannut herra Elliotin.
Ja hän on komea.
Erittäin komea.
Missä tapasitte?
Lymessä. Kumpikaan ei tosin tiennyt, kenet tapasi.
Onko ilmassa romantiikkaa? -Ei onnistu.
Miksei? -Koska hän on kymppi.
En luota kymppeihin.
Sinä jäät tässä.
Tämäkö on isän käsitys säästämisestä? -Tämä on hyvä alku.
Onko pakko? -Rohkeutta, kultaseni.
Nähdään illalla.
Anne! Onpa ihana nähdä!
Miten niin?
Herra Elliot on tulossa. Nyt hän voi verrata ulkonäköäni sinuun.
Kiva olla kotona. -Mieti.
Hän on ihaillut minua jo lähes kymmenen vuotta.
Miesparka on kärsinyt.
Seuranaan vaimo, jonka vuoksi torjui sinut.
Hän varmaan piti minua liian hyvänä itselleen.
Se on ainoa mahdollinen syy.
En ikinä tiedä, ivaatko minua, mutta en välitä mielipiteestäsi.
Anne. Aiotko pukeutua noin?
Herra Elliot tulee aivan pian.
Olette yllättävän suopea, vaikka jouduitte kärsimään hänen takiaan.
Kärsimäänkö?
Hän loukkasi teitä. -Hän kieltää kaiken.
Hän lausui solvauksia suoraan teille.
Hän kielsi ne jyrkästi.
Nyt hän tulee! Mene avaamaan, Anne. Muista ryhti.
Vauhtia!
Hyvänen aika.
Kiitos.
Sallimus näyttää olevan puolellani. -Olen serkkunne Anne.
Serkkuko? Kiintoisaa.
Parempi kuin ohikulkija, muttei sentään vielä rakkahin.
Olen valmis näkemään vaivaa.
Oi onnea. Sulavakielinen ja ahkera. -Ja rikas.
Hyvä, että muistutatte siitä.
Mitä täällä tapahtuu? -Ei huolta, olen vain harjoituskappale.
Mennäänkö?
Olette kuulemma tavannut sisartani usein. Hän iloitsee huomiostanne.
Mukava kuulla, että hän osaa iloitakin,
mutta en ole ollut romanttisella mielellä ennen kuin tänään.
Jollette ole käynyt kosiskelemassa, miksi sitten?
Rouva Clayn vuoksi tietenkin. -Miksi?
Kuukausi sitten kuulin, että setäni oli nähty Bathissa -
alhaissyntyisen naisen kanssa.
Moni oletti naisen tavoittelevan avioliittoa. Sehän olisi skandaali.
Varjeletteko isäni mainetta?
En tietenkään.
Pelkään, että he saavat pojan, joka vie minulta arvonimen ja kartanon.
Aion estää sen keinolla millä hyvänsä.
Sanoinhan olevani valmis näkemään vaivaa.
Avoimuutenne tekee minuun vaikutuksen.
Avoimuus on raikasta.
On mukava nähdä teitä.
Kuulin onnettomuudesta, joka tapahtui lähdettyäni Lymestä.
Miten hän voi?
Hän on yhä vuodepotilaana mutta voi jo paremmin.
Sain kirjeen tänä aamuna. Kiitos kysymästä.
Kärsitte varmasti kovin. -Minä kärsin vähiten.
Teillä on lempeä luonne. Tunnette syvästi läheistenne huolet.
On ikävää, että koitte moisen koettelemuksen.
Kiitos.
Olet todella taitava.
Menkää vain. Saatte siunaukseni. -En tekisi mitään ilman sitä.
Bravo!
Bravo, upeasti soitettu.
Hän yrittää riisua minut aseista suorasukaisuudellaan. Ei onnistu.
Vielä. Eikä varmasti jatkossakaan.
Eihän?
Mitä nyt? -Riemu! Anteeksi. Tunnen riemua.
Leskivarakreivitär Dalrymple ja tyttärensä, arvoisa neiti Carteret,
ovat Bathissa.
Harjoitteletteko tätä, kun nukun? -Rakkaat serkut!
Serkut ovat ihania!
Serkuiksi voi sanoa samassa sukupuussa olevia henkilöitä.
Sama sukumetsä ei riitä.
Dalrymplet eivät edes tiedä, että olemme olemassa.
Jos käytämme kuvia apuna,
sukuyhteytemme on selitettävissä noin kolmessa neljännestunnissa.
Miksi pitäisi? -Miksikö?
He ovat ylhäisöä! Heidän kanssaan halutaan näyttäytyä.
Mitä hyötyä siitä on?
Älä ole tahallasi typerä.
Vauhtia! Kauneimmat mekot päälle.
Pääsemme pian suuruuden äärelle.
Joskus näen sellaista unta,
että jättimustekala imee kasvojani.
Kun pyristelen vapaaksi, tajuan, että käteni ovat lonkeroita,
enkä pääse irti.
Sitten tietenkin ymmärrän, että olen itse -
se mustekala ja että -
imen omia kasvojani.
Tosielämässä on samoin.
Ne, joita pidämme pahimpina vastustajinamme,
ovatkin varjoversioita itsestämme.
Hyvin sanottu.
Kun seuraavan kerran tapaatte mustekalan, neiti Elliot,
syleilkää sitä sen sijaan, että pyritte irti.
Kietokaa taipuisat lonkeronne sen ympärille -
ja antautukaa sille.
Tuo on teidän unenne.
Minun myös.
Se johtui siitä, että olin syönyt juustoa -
liian myöhään illalla.
Se sujui hienosti. -Tietenkin sujui.
Edes ylhäisimmät eivät voi vastustaa viehätysvoimaanne.
Olette pettynyt sukulaisiinne.
Tuo hirveä nainen ei voi saada isäänne.
Estättekö tosiaan rouva Clayta tarttumasta isän käsipuoleen mieluummin -
kuin keskustelette kanssani?
Mustekala hyvä, asia on päivänselvä.
Kuulkaa.
Alan pitää teistä.
Nyt heräävät minun epäluuloni.
Todella kiehtovaa.
Pitääkö kaikkien olla kiinnostavia? -Ei ollenkaan.
Olkoot pitkästyttäviä, kunhan minun ei tarvitse pitää heille seuraa.
Entä hän?
Hän tarjosi helpotusta. Enemmän kuin odotin.
Hän on kehunut sinua. Välillänne taitaa olla jotakin.
Hän kehittäisi jotakin vaikka perunan kanssa, jos hyötyisi siitä.
Elizabeth ehkä viihtyy kotona vaikka loppuelämänsä,
mutta sinut sellainen hautaisi elävältä.
Toivon vain, että vastaat herra Elliotille myöntävästi,
jos hän tekee tarjouksen.
Tunnetko hänet hyvinkin?
En ehkä tunne häntä hyvin, mutta sinut tunnen sitäkin paremmin.
Hän on rikas ja hyväkäytöksinen,
ja taidat olla kiinnostunut hänestä.
Muuten en olisi sanonut mitään.
Myönnän, että jotakin välillämme on.
Luota kuitenkin kerrankin siihen, että pystyn päättämään asioistani itse.
Minun täytyy seurata oman sydämeni ääntä.
Kerran tein toisin, enkä ikinä anna sitä anteeksi itselleni.
Et siis anna minulle anteeksi.
Ajattelin, että näissä olosuhteissa…
Missä olosuhteissa?
Nyt Wentworthin ja Louisan kihlauduttua.
Luulin, että tiesit.
Kaikki puhuvat Louisasta ja hänen kapteenistaan.
Kultaseni.
Miten voin auttaa?
Haluaisin olla yksin.
Ilmoita vain, kun tarvitset minua.
Kuvittelin aina, että kohtaisin tämän hetken -
arvokkaasti.
Minun piti hämmästyttää itseni ja muut -
tyynellä rauhallisuudellani.
Sietokyvylläni.
Minulle piti pystyttää patsaita.
"Anne Elliotin muistoksi.
Hän koki valtavan menetyksen mutta pysyi koossa ihailtavan hyvin."
Anne.
Olette täällä. -Niin näköjään olen.
Oletteko yksin?
Odotan ystävää.
Aivan.
Sade yllätti meidät. Hän lähti hakemaan vaunuja.
Hän on hurmaava mies.
Se on hyvä kuulla. -Hän saa minut nauramaan.
On mukava nauraa.
Ette tainnut vielä kuulla kihlauksesta…
Anteeksi, hevoset kenkkuilivat sateessa.
Herra Elliot, tässä on… -Muistamme toisemme.
Näin on.
Tässä on kapteeni Wentworth. -Aivan, hyvä ystävänne.
Nyt saan tilaisuuden pyytää anteeksi käytöstäni Lymessä.
Se johtui siitä, että lumouduin tästä -
lumoavasta olennosta.
Älkää sanoko minua olennoksi.
Tästä lumoavasta…
Naisesta.
Mitä vikaa olennossa on? -Puhutaan siitä myöhemmin.
Missä viivytte?
Hetkinen vain.
Huomenna on konsertti. Tuletteko mukaan?
En halua tunkeilla. -Miten niin?
Tulette siis. Hienoa!
Meitä on neljä: te, hän, bel canto ja minä.
Hän on erikoinen. Jopa ainutlaatuinen.
Hyvä, että olette onnellinen. -Kiitos.
Toivon onnea teillekin.
Anne, pitäisi jo lähteä.
Huomiseen.
Tule jo, Anne!
Hyvää iltaa.
Kävelläänkö?
Mitä Louisalle kuuluu? -Hän voi paremmin.
Toipuminen on silti kesken.
Aika ja rakkaus auttavat.
Hyvä.
Nyt kun olette Bathissa, olisi mukava tavata.
En tiedä, miten pitkään viivyn.
Olen valintatilanteessa. Minulle on tarjottu laivaa.
Se lähtee kohti Maltaa lauantaina, joten päätös on tehtävä pian.
Jännittävä tilaisuus.
Niin on.
Rakastan työtäni ja maani palvelemista…
Anteeksi keskeytys, mutta kaappaan Anneni hetkeksi.
Hän osaa italiaakin! Tarvitsemme apua käsiohjelman kääntämiseen.
Hetki vain.
Anne, serkkumme kaipaavat italiantaitojasi.
Toivottavasti pääsette häihin.
Anne on surullinen, jos ette tule.
Tiedän, että ystävyytenne on hänelle tärkeä.
Frederick!
Toivoin, että olisimme voineet jatkaa keskusteluamme.
Emme valitettavasti taida ehtiä.
Tein juuri päätökseni. Lähden merille. Ennen lauantaita on paljon järjesteltävää.
Anteeksi, häiritsen taas.
Ei, minä se tässä häiritsen.
Nauttikaa konsertista.
Varmasti.
En halunnut suututtaa… -Antakaa minun puhua.
Minä aloitin ensin. Antakaa minun sanoa, mitä ajattelen.
Tällaiset aidot tunteet ovat minulle uutta.
Yritän oppia teiltä ja teidän hyväksenne.
Olette pelottavan paljon minua parempi ihminen.
Haluan silti ottaa teidät vaimokseni. Se tekisi minusta onnellisen miehen.
Vaimoksenneko?
Niin. Ei tarvitse vastata heti.
Ajatelkaa asiaa.
Kapteeni oli oikeassa.
Herra Elliot on tosiaan ainutlaatuinen.
Vauhtia, Charles!
Jalkani puutui matkalla. Hiero sitä.
Mitä sinä täällä teet? -Tulimme hakemaan sinua.
Sinun pitää tulla majataloon kuuntelemaan, kun puhun.
Tulimme kylään.
Louisan tapaturman jälkeen elämä tuntuu hauraalta ja ohikiitävältä.
Ymmärrän nyt, miten tärkeää on olla poissa lasten luota.
Sitä paitsi on epäreilua, että te kirmailette täällä -
herra Elliotin ja serkkujen kanssa, eikä minua ole edes esitelty.
Vaikka olen meistä kolmesta taitavin decoupage-taiteilija.
Oletko muuten kuullut, Anne?
Louisa nai merimiehen -
ja Henrietta sen onnettoman kappalaisen, Henry Hayterin.
Muista lista, Mary.
Ai niin. Lääkärin mielestä minulle tekisi hyvää harjoittaa kiitollisuutta.
Kun tapahtuu jotakin ikävää, pitää muistaa hyviä asioita.
Kuten se, että siskoni ovat rakastuneet ja menossa naimisiin.
Ei se minua ilahduta.
Minä olen onnellinen heidän puolestaan. Tulen käymään myöhemmin.
Mihin olet menossa?
Minulla on suunnitelmia.
Mitä suunnitelmia?
Yläkerrassako? Sinulla ei ole ystäviä, ja sukulaisesi ovat kaikki täällä.
Ikävä olla samaa mieltä,
mutta minun käskettiin tuoda sinut mukanani.
Lymen ystävykset kokoontuvat jälleen.
Kapteeni Harville piti sinusta ja haluaa tavata sinut uudelleen.
Hän on hakemassa Wentworthiä. Harmi, että sinulla on muita suunnitelmia.
Wentworthille pitää järjestää kunnon läksiäiset.
Ilman muuta. Juotavaa ja kortinlyöntiä.
Annella on muita suunnitelmia.
En osaa pelata korttia. -Ette todellakaan.
Mutta se oli silloin. Aika muuttaa kaiken.
Minä en ole muuttunut.
Wentworth, minä en lepää -
ennen kuin kirje on toimitettu amiraali Croftille.
Olet vältellyt sitä viime kuukaudet.
Aivan.
Oliko tämä tässä?
Kyllä kai.
Tulen aivan pian.
Vaikutatte alakuloiselta.
Minun pitäisi olla iloinen.
Kapteeni Benwick on viimein löytänyt rakkauden.
Hienoa. Teidän luulisi iloitsevan.
Toivoitte helpotusta hänen murheeseensa.
En osannut arvata, miten se vaikuttaisi minuun.
Hänen tuskansa tuntui pitävän siskoni tavallaan elossa.
Fanny-parka. Hän ei olisi unohtanut Benwickiä näin pian.
Ei varmasti olisi.
Me naiset emme unohda teitä yhtä nopeasti kuin te meidät.
Naisen rakkaus kestää kauemmin kuin on järkevää.
Emme voi sille mitään.
Hetkinen, en esitä mitään väitteitä miesten ja naisten eroista.
Minä esitän.
Sukupuoleni ainoa etu on se, että rakastamme pitempään.
Rakastamme vielä silloinkin, kun kaikki toivo on mennyttä.
Rakastamme, sillä emme voi muutakaan.
Valmista tuli. -Kiitos.
En väittele kanssanne.
Uskon, että Fanny haluaisi, että Benwickistä pidetään huolta.
Fanny ei ollut mustasukkainen.
Joskus mietin, että ehkä se olikin siskoni henki, joka tönäisi Louisaa.
Ehkä hän tiesi, mihin se johtaisi.
Louisaako?
Kuten sanoin,
kaikella on tarkoituksensa.
Kun järkevästi ehdotitte, että Benwick hakisi lääkärin,
ette varmasti osannut arvata, mitä siitä seuraisi.
Minä en nyt ymmärrä.
Tarkoitan Louisan ja kapteeni Benwickin kihlausta.
Rakkaus heräsi vähitellen,
kun Benwick hoivasi Louisaa tämän toipilasaikana.
Mitä luulitte minun tarkoittavan?
En tiedä.
Varmistan, että amiraali saa kirjeen.
"Rakas Anne…
en voi enää kuunnella hiljaa.
Anne, sieluani viiltää.
Älä sano, että mies unohtaa nopeammin kuin nainen,
että miehen rakkaus kuolee aiemmin.
Tunnen tuskaa ja toivoa.
Aiot avioitua herra Elliotin kanssa, mutta minun on puhuttava.
Tulin Bathiin vain sinun tähtesi. Teen kaiken vain sinun vuoksesi.
Tietenkään et ole huomannut sitä.
Eihän rakkautesi ole kestänyt yhtä kauan kuin minun.
Anne.
Vain sinua olen rakastanut -
ja tulen aina rakastamaan."
Anne.
Voin selittää… -Onnea teille molemmille.
Olen miettinyt, miten kertoisin tämän.
Onnettoman rakkauden tuska on hiljentänyt minut.
Sano, ettei ole liian myöhäistä.
Frederick!
Rakkauteni sinuun ei ole horjunut.
Rakkautta on monenlaista.
Joillekuille kumppanuus voi olla kannattava kauppa.
Toisille aito yhteys on tärkeintä.
Missä lapset ovat?
Jokainen ansaitsee rakkauden omilla ehdoillaan.
ELEGANTIT JA LUOTTAMUKSELLISET EUROOPAN-MATKAT
Vaikka epäsovinnaisestikin.
Jokaisen pitää tehdä itse päätökset elämästään.
Ja rakkaudestaan.
Minä opin sen kantapään kautta.
Kallista sekstanttia, kunnes auringon kuvajainen osuu horisonttiin.
Noin.
Kulma kirjoitettaisiin normaalisti ylös.
Matemaattisten kaavojen avulla ja ottaen kallion korkeuden huomioon -
voisimme nyt laskea leveyspiirin.
Siinäkö se?
En paljasta kenellekään, miten helppoa suunnistus merellä on.
Laivaston maine kärsisi.
Kruunu kiittää hienotunteisuudestasi.
Voisimme pysähtyä pikaisesti Venetsiassa -
ennen Konstantinopolia.
Tiedätkö, miten vaikeaa suunnan kääntäminen on?
Tiedän.
Omasta kokemuksesta.
PERUSTUU JANE AUSTENIN ROMAANIIN "VIISASTELEVA SYDÄN"
Tekstitys: Mari Harve