Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX ПРЕДСТАВЛЯЄ
Якось я ледь не вийшла заміж.
Моїм серцем володів Вентворт.
Але він був моряком без рангу чи статку.
Мене переконали відмовитися від нього.
ЗА РОМАНОМ ДЖЕЙН ОСТІН
Тепер я самотня і процвітаю.
П'ю гарні вина,
насолоджуюся теплими ваннами…
і лежу на ліжку долілиць..
Як я і сказала, процвітаю.
Кому потрібна романтика,
коли є… родина?
КЕЛЛІНЧ-ГОЛЛ
Мій батько.
Не бачив віддзеркалення, яке б йому не сподобалося.
Марнославство — це початок і кінець його характеру.
А також середина.
«Сер Волтер Елліот,
народився 1 березня 1760 року.
Впливовий чоловік,
відомий своїм вишуканим підборіддям».
Він — єдиний об'єкт
своєї найтеплішої поваги й відданості.
Родини можна уникнути лише двома способами:
шлюбом і смертю.
Обидва малоймовірні в найближчому майбутньому.
«Одружився 15 липня 1784 року з Джейн».
Моя мати.
Сумую за нею.
«Джейн померла в 1801 році.
З нею сер Волтер народив трьох дітей».
Мої сестри.
«Елізабет, славетна красуня
і наймодніше світило Сомерсета».
Елізабет, найстарша.
«Мері, одружена з Чарльзом Мазґроувом,
спадкоємцем прекрасного маєтку Апперкросс».
Мері, наймолодша.
«І Енн, народжена 9 серпня 1787 року».
І я, середня дитина,
тріщина в його дзеркалі.
Шкода, що ми не змогли написати про тебе нічого гарного.
-Дякую за спробу. -Будь ласка.
Я хотіла тебе пропустити, але подумають, що ти померла.
-Колектори. -Тату.
Єдине, що батько любить більше за себе — це витрачати гроші.
І вони мали колись закінчитися.
-Тату… -Тато розорився, принцесо.
Ігри закінчилися.
Годі вам, сере Волтере.
Багато хто стикається з боргами.
Вам треба заощаджувати. Інакше ніяк.
Я розробила потужний план економії. Скорочення підкреслено.
Знайомтеся: найкраща подруга моєї мами і рішучий голос правди.
Леді Расселл давала мені поради з усіх питань, де могла б порадити мама.
Завжди проникливі й корисні.
За одним… вагомим винятком.
У деяких людей немає ні дому, ні їжі.
Подумайте із цієї точки зору.
Містере Шеперд, якби мене цікавило життя бідних,
я б спитав, скільки бере ваш цирульник.
Не просіть мене змінювати точку зору.
Враховуйте мою точку зору і змінюйте все відповідно.
Треба лише припинити пожертвування.
Ми їх робимо?
Джейн було б соромно.
Вона благала мене захистити її доньок від непомірних витрат батька,
а я не впоралася.
Ваша зарозумілість розорить їх усіх.
Батьку,
справжню репутацію отримують
чесністю, справедливістю, співчуттям,
відповідальністю за добробут інших.
Енн, ми говоримо про дещо істотне.
Не відставай.
Чому б не переїхати в дешевше місце?
У Баті чудово.
Тамтешні спа зроблять з вашою шкірою дива.
А як же Келлінч-голл?
Я тут зустрів заможного морського офіцера,
який добре платитиме за оренду такого будинку.
У моєму домі не буде моряків.
-Вони потворні. -Адмірал Крофт досить вродливий.
Адмірал? Яке право має британський флот
давати людині темного походження неналежне визнання?
Лише Бог має право дарувати титул.
Яка користь від титулу, якщо його заслужили?
Яка взагалі користь від заслуженого?
Адмірал Крофт — гарний джентльмен.
Його дружина сказала, її брат жив тут кілька років тому.
Він теж морський офіцер.
Як же його звуть? Веллінґтон?
Везерс? Вінзлоу?
Мабуть, Вентворт?
-Вентворт? Так. -Енн, люба.
Чесно кажучи, я майже не пам'ятаю, хто це.
-Бат дійсно добре вплине на мою шкіру? -Авжеж.
Так.
Сонечко… минуло сім років.
Вісім.
Ти не можеш досі відчувати…
Відчуваю.
Фредрік Вентворт був єдиним,
крім вас і мами,
хто бачив мене справжньою.
І розумів мене.
І кохав.
-І з вас трьох лише з ним я хотіла… -Обмінятися картками?
Добре сказано.
Ви збрехали, коли сказали, що час вилікує мій біль.
Ти на мене сердишся.
Я серджуся на себе.
Бо… дала себе переконати.
Бо не бачила того, що чітко бачу зараз.
Що я була б набагато щасливішою, якби лишила його собі,
ніж коли відмовилася від нього.
Пробач, правда в тому, що для жінки шлюб — це угода.
Під загрозою сама наша безпека.
Я не могла кинути тебе чоловіку без рангу, без статку —
без нічого крім нього самого.
Це мені й подобалося.
До того ж, його впевненість була обґрунтованою — він тепер багатий.
І капітан.
То чому він тобі не писав?
Тому що…
я розбила йому серце.
І він знав чому.
Я думала, що захищаю тебе. Я помилялася.
Тепер я це розумію.
І мені шкода.
Ти знайдеш того, хто тобі судився.
Того, хто любитиме й боротиметься за тебе.
Люба, я захоплююся твоїми почуттями,
але настане час, коли треба буде рухатися далі.
Боюся, Вентворт — це корабель, що відплив,
тож кажу це з любов'ю: облиш усяку надію.
Це правда, він мені не писав.
Але… я знала, що він не писатиме.
Він надто себе поважає, щоб благати.
Він не боровся за мене, бо…
не цінував кохання, що не давалося вільно.
Я впевнена, він усе забув.
Я, з іншого боку,
болісно тримаю це при собі.
НУДЬГА!
Перший лист, що він передав у церкві.
Музична добірка від нього.
МЕЛОДІЇ КОХАННЯ
Одне пасмо волосся його.
І одне його коня, Семпсона, якого я ледве знала.
І цей дзвінок,
чий сумний, порожній дзвін найкраще відтворює мою меланхолію.
Вісім років.
Він був усюди.
І флот його обожнює.
«Фредрік Вентворт чимало заробив на борту «Лаконії».
«Фредрік Вентворт рятує викинутого на берег кита,
а спостерігачі плачуть».
І однак… жодного оголошення про шлюб.
Ніщо не вказує на те,
що відтоді він мав іншу прив'язаність.
Іншими словами…
надія вирує вічно.
Із переїздом треба обдумати мій імідж для Бата.
Думаю, Елізабет Бата має бути менш витонченою, ніж Елізабет Лондону,
але не такою вільною, як сільська Елізабет.
Пенелопо, як ти думаєш?
Ти поїдеш з Елліотами на північ?
Я навіть не думала нав'язуватися.
Ти не думала ні про що інше.
На щастя для тебе, я і не думала кудись їхати без тебе.
Місіс Пенелопа Клей,
удова, хоча ніколи про це не говорить.
Він був трупом, коли вони познайомилися, тож, можливо, вона не помітила.
Леді Расселл непокоїться, що місіс Клей поглядає на мого батька,
але я не думаю, що вона його тип.
До того ж, можете уявити, щоб батько знов одружився?
Їдьмо, якщо батько вас відпустить.
Містере Шеперд, думаєте, ви відпустите Пенелопу?
Добрий, гарний, вишуканий сере Волтере.
Ви дуже щедрий на біду собі.
Нам знадобиться гарна компанія
для компенсації простих облич, які доведеться зносити в Баті.
Сере Волтере, не всі народжені бути вродливими.
Ваша краса серед них сяятиме вдвічі яскравіше.
Якщо в Лондоні вам дадуть п'ять, у Баті — десять.
Лише подумайте,
а разом з Елізабет будете там по 13.
Енн, ти будеш принаймні шість.
Але Енн якийсь час не буде з нами.
Що?
Прийшов лист від Мері.
Вона знов захворіла, ти терміново потрібна в Апперкроссі.
Я знаю, ти її ледве терпиш.
І все ж це краща реакція на неї, ніж у будь-кого з нас,
тож ти — логічний вибір.
Чарівно.
Сховай гарну білизну до прибуття адмірала.
Думаєш, її вкрадуть?
Не хочу їхньої шкіри на моїх простирадлах.
Це може принести тобі удачу.
І сховай гросбухи. Щоб не скористалися моєю особистістю.
Не думаю, що зараз хтось захоче це зробити.
О, і нагадай їм, але люб'язно,
щоб не підходили до мого саду троянд.
Так, будь ласка. І кущі.
Не хочу, щоб моїми кущами милувалися інші.
Груба білизна,
ні ногою в сад і не милуватися кущами.
Ще якісь гостинні слова?
Це все.
Але, будь ласка, щоб усі кімнати були бездоганні до їхнього приїзду.
Не хочу, щоб говорили про пил.
Він ще дивовижніший, ніж нам казали.
Не хвилюйтеся, ми будемо чудовими орендарями.
-Ви завжди подорожуєте із чоловіком? -О так. І ніхто мені не завадить.
Я чотири рази перетнула Атлантичний океан і якось була в Ост-Індії.
Корк, Лісабон, Гібралтар…
Найщасливіші мої миті були на кораблі.
Вам дуже пощастило.
Зрозумієте, коли закохаєтеся.
Знаєте, брат місіс Крофт холостяк.
Він капітан флоту, досить успішний.
Едварде, будь ласка.
Жінка без чоловіка — це не проблема, яку треба вирішити.
-Я знала вашого брата. -Правда?
Як чудово.
Можна разом повечеряти, коли він приєднається.
Приєднається?
-Корабель зайшов у порт. -Він буде за два дні.
Ці сади такі гарні.
Цікаво, що він думає про зустріч.
Якби він хотів зустрітися, не чекав би.
Я впевнена, він сердиться.
А якщо я помиляюся?
Що, як він сумував за мною вдень і вночі всі ці роки?
АППЕРКРОСС
Прошу.
Мені хтось допоможе?
Мері приємніша за Елізабет
тим, що вона абсолютно самозакохана.
Тож розмова з нею вимагає зовсім небагато енергії
і може бути веселою.
Якось я 24 години поспіль
говорила виключно італійською.
Не помітила, поки я не попросила «сале».
Вона така занурена у страждання,
що, поки я не кашляну, вона мене не помітить.
Дивіться.
Спершу жалітиметься на невідому хворобу, через яку вже на порозі смерті.
Потім скаржитиметься, що чоловік про неї не дбає.
Далі лаятиме свекра зі свекрухою,
які її весь час зневажають і таємно нею нехтують.
Я така рада, що ти тут.
Я не знаю, що це. Якась зараза.
Не можу поворухнутися. Я на порозі смерті.
Чарльз на полюванні, від нього жодного слова турботи.
А мої свекри прислали той чарівний букет.
Правда, це мило?
Квіти згниють, а мені стане ще гірше, ніж якби їх не присилали.
Як жорстоко — нагадувати помираючому про тлін.
Ці люди мене ненавидять.
Діти чудовиська, у будинку протяг,
і нікому більше діла нема до театру.
Так, Енн, саме так.
Енн!
Знайомтеся: мої зовиці,
Генріетта та Луїза Мазґроув.
Вони гарні в усьому.
-Енн! -Дівчата!
Ми так зраділи, коли почули про твій приїзд.
Цілий тиждень кружляли.
Обіцяй проводити з нами весь час, без виправдань.
Коли не доглядаєш свою сестру.
-Як ти почуваєшся? -Ти мене взагалі не питала.
-Щойно спитала. -Помираю.
Відчуваю, як розкладаються органи.
Отже, як учора.
Враховуючи, що її органи гниють, особистість лишається свіжою.
Вечеряй у Великому домі щодня, догоджай нам своєю грою,
бо ми збираємося лише танцювати, співати й сміятися.
Маріє-Антуанетто!
Як ви смієте до мене звертатися, неслухняні піддані?
Хлопці, дами не люблять, коли їх топчуть.
А в мами болить голова.
Ти ж навіть не знаєш, де вони були.
Ми голодні, Маріє-Антуанетто.
-То їжмо торт! -Тільки після вечері.
Будуть гості, адмірал Крофт і його дружина.
І її брат, Фредрік.
Прибув сьогодні вранці. Галантний капітан!
Він якось перенаправив цілу флотилію, щоб урятувати кита на березі.
Не знала, що ти любиш китів.
-Ти знайома з капітаном Вентвортом? -Була, дуже давно.
-Правда, що він убивчий красень? -У нього добре обличчя, так.
Правда, що він слухає, коли говорять жінки?
Він слухає.
Він слухає всім своїм тілом.
Це… електризує.
Тоді схоже, що він для тебе підхожа пара.
-Я наполягаю, щоб ти його добивалася. -Луїзо…
Ні. Я вирішила, Енн.
Більше не ховатимеш своє світло в наперсток.
Ти дуже люб'язна, але мені не потрібні
вказівки, де тримати моє світло.
Чи мій наперсток.
Скажи мені чесно, чому ти незаміжня?
Я чекаю, коли закохаюся.
Гаразд, ось що ти зробиш. На вечері сядеш поруч із ним.
Я сяду поруч із ним.
Удаси, що нічого не знаєш.
Чоловіки люблять пояснювати.
Скажеш, що не користувалася приборами, попросиш навчити.
Це так зараз учать залицятися?
Тоді, коли він почне цікавитися,
не відповідай на його слова.
Наче ти привид.
Він на гачку.
Отже, бути собою.
Не роби цього принаймні до другого року шлюбу.
Може, це не найгірша порада.
-Мері! -Чарльзе, що сталося?
Допоможи. Він поранив руку.
-Що він зробив? -Упав з дерева.
Звісно, того вечора, коли до нас прийдуть цікаві люди!
Він упав не навмисно.
Хтось має залишитися з ним.
Я принесу сливовий пудинг.
Отже, лишитися має мати.
Мало того, що я їх породила,
так ще й через них пропускати вечері.
Така ось моя удача.
Коли щось неприємне, чоловіки одразу вмивають руки.
Мері, люба, він поранений.
І ти себе почуваєш не дуже добре.
Ні, це зовсім минуло.
Крофти ще приїжджатимуть.
Ненавиджу своє життя.
Якщо тобі так важко, я лишуся.
Ясна річ. Я не лишатимуся сама.
Тобі не буде важко далеко від Чарльза, коли йому так болить?
Ні, Луїзо.
Будь ласка, зрозумій.
Річ у тім, що я емпат.
Я найменш пристосована бути з дітьми, коли їм боляче,
бо дуже глибоко це відчуваю.
Мені набагато краще бути далеко.
У таких, як Енн, життя легше, бо вони менш чутливі.
Мері, хочеш, я лишуся сама, а ти підеш на вечерю?
Ти така добра. Принесу тобі сливовий пудинг.
-Можливо, ще скоринку хлібу й каші? -Не хвилюйся, я тебе вихвалятиму.
Так тебе змалюю, що він ще до ранку зробить пропозицію. Обіцяю.
Якби я могла з ним поговорити.
Фредріку!
Чудово.
Енн, дякую за вчорашній вечір.
Тобі б сподобався капітан Вентворт.
Це варення надто мокре.
Я таке мокре варення не їстиму.
Я хочу бути капітаном.
У жодному разі.
Мій небіж не буде моряком.
Ви не знали, що вони мають носити дурні капелюхи?
Енн, будь ласка, я не виношу сміху до півдня.
І за правилами
треба відрощувати дурні вуса.
Ні.
Вентворт не має вусів, але він вражає.
-Вродливий, розумний, багатий. -Зроби це ще раз!
Дивіться на мене,
я капітан Вентворт, і я дуже вражаю.
Я багатий, вродливий, і всі мене люблять.
І я моряк.
Капітане, знайомтеся: сестра Мері, Енн.
-Власне, ми знайомі. -Ми знайомі.
Ще відколи я не був багатий.
Але вже тоді був вродливий.
Ти виглядаєш… старим.
-Я не це хотіла сказати. -А що?
Старшим… ніж раніше.
Твоє обличчя подорослішало.
Плата за життя з метою.
-Тобто моє життя безцільне? -Звідки я знаю?
Твоє волосся не змінилося.
Твоє також…
доречно відповідне.
-Дякую. -Отже, ви двоє справді знайомі.
-Мимохідь. -І однак незабутньо.
Ходімо?
-Ходімо. -Так.
-Що? -У тебе досі варення на обличчі.
АППЕРКРОСС ВЕЛИКИЙ ДІМ
Енн, я ж казала, що він повернеться. Сядеш поруч із ним?
Луїзо.
Проходьте сюди.
Вельми дякую.
Капітане Вентворт, ви сядете поруч зі мною.
Безсумнівно.
Луїзо.
Ідеально.
-Я сяду поруч із тобою. -Сюди.
Дуже вам дякую.
Світло під наперстком — є.
Гаразд.
-За ручку? -За ручку.
Яке цікаве оновлення.
-Порівняно із чим? -Із тим, хто не захотів сідати зі мною.
Скажіть, із ложками у вас такі самі проблеми?
Дякую.
Дуже дякую.
Мені подобається. Дуже смачно.
Капітан Вентворт розповів, як ледь не помер на морі.
Капітане! Чому ви взяли таку ризиковану професію?
Я покинув суходіл, щоб відволіктися.
Постійна загроза життю була доречна.
Я був у такому відчаї, що майже шукав смерті.
І хто ж був джерелом такого відчаю?
Жінка.
Їй же гірше.
Але мені вже досить вражень.
Я прагну абсолютної нудьги, яка поверне мене колишнього.
Ви маєте на увазі дружину?
Мамо.
Людей, з якими мені буде спокійно, так.
-З ким спокійніше, ніж із дружиною? -Мамо.
-То ви відкриті до шлюбу? -Батьку.
Ні, ви мене викрили.
Тож ось, я на березі, шукаю дурну партію.
Трохи доброти, сильний розум,
комплімент флоту — і я пропав.
Будь-хто у віці від 18 до 80.
Майже будь-хто.
Чарльз хотів одружитися зі мною.
Перепрошую?
Просто до слова про шлюб.
Пам'ятаєте, як Чарльз хотів одружитися зі мною до шлюбу із Чарльзом?
Тобто з Мері.
Пробач, Чарльзе,
перш ніж вона одружилася…
Пробачте, перш ніж він — звісно ж, він —
прийшов до тями й одружився з Мері.
Хочете сказати,
що ваш зять обрав вас, а не вашу сестру?
-Це правда, так. -Це правда.
Дійсно, так і було. Ось так.
Вентворт не дуже галантний.
Каже, ти так змінилася, що він ледь упізнав.
Не хвилюйся, я заступилася.
Кажу, ти застудила око, воно тиждень не відкривалося,
і ми тебе звали Чорна Борода.
Думаю, воно до тебе не причепиться, бо я просто сказала.
Так, сподіваюся на це.
Енн, іще, будь ласка. Грайте нам, маестро.
Він учора був такий віддалений.
Краще б відверта ворожість.
Його холодна ввічливість і церемонність іще гірші.
«Перепрошую, міс Елліот,
це ваш стілець?»
Кохай мене, ідіоте!
Кохай або вбий зараз же. Я цього не витримаю!
Леді Макбет.
Дія третя, сцена четверта.
Вона повірить.
Точно.
Як ти цього ранку?
Досі паморочиться після того, як Вентворт кружляв з Луїзою.
Наскільки він це міг під твої сумні мелодії.
«До Елізи» — чудова танцювальна пісня
для достатньо витончених людей, які не хочуть вивчати традиційні рухи.
І як би ти танцювала під Бетховена?
Сама в кімнаті з пляшкою червоного.
Фредрік освідчиться Луїзі.
Вони одружаться, і Луїза стане назавжди щасливою.
Чому всі думають, що жінки хочуть лише
бути обраними будь-яким доступним холостяком?
Бо шлюб — це найбільше благословення життя.
Де твої діти?
Звідки я знаю?
Коли ти молодий, тобі ніхто не каже, що життя продовжується.
Незалежно від того, схвалюєш ти його рух чи ні.
Тож із часом ти замислюєшся:
«Як я до цього дійшов?»
Серцебиття тому ще не було душ у кращому ритмі, ніж ми з Вентвортом.
Тепер ми чужі.
Гірше, ніж чужі.
Ми колишні.
Тітонько Енн.
-Де ви? -Ідіть грати.
Маріє-Антуанетто, люди тебе не хочуть.
Вони більше не хочуть тебе королевою.
Як ви смієте так зі мною говорити? Ви мої піддані.
Погана королева!
Погана королева? Поганий підданий!
-Чекай, як треба казати? -«Вів ла революсьйон».
«Вів ла революшен!»
Це моя корона.
Як ти смієш брати мою корону?
Спіймав мене!
-Досить! -Погана королева!
Це було необачно. Хлопчик міг постраждати.
Твоя правда. Вибач. Мене занесло.
-Лиши це Робесп'єру. -Фредріку!
Я стараюся як можу.
Стараєшся? У чому?
У нас із тобою. Я не хочу, щоб ти сердився.
А чого ти хочеш?
Я надто добра, і це моя проблема.
Я віддаю всю свою увагу іншим, і від цього страждаю.
Як далеко Колізей?
Твоя правда.
Але як мені дбати про себе, коли всі навколо постійно хочуть уваги?
Один капучино, будь ласка!
Я зрозуміла,
що спершу треба полюбити себе, і тоді зможу любити тих, хто навколо.
Ось і все.
Скільки коштує дикобраз у вітрині?
Що за мною?
Сирний рулет?
Ви кудись ідете без мене й жестами просите Енн мовчати?
Ми йдемо гуляти, Мері.
-Довго гуляти. -У лісі.
-Ти ненавидиш природу. -І ходити.
Того разу ми тебе несли.
Думаєте, якщо я щось ненавиджу, я цього не хочу?
Чудово.
Повсюди жуки.
Енн, я хотіла в тебе дещо спитати,
але мені соромно.
Що таке?
Пам'ятаєш, коли приїхав капітан Вентворт,
я тебе заохочувала добиватися його?
Так.
Це було до того, як ми познайомилися.
Я щиро сподівалася, що ви двоє станете парою.
Але не схоже, що ти зацікавлена.
-Правда? -Ти на нього ледве дивишся.
-Тепер ти хочеш його собі? -Він для мене все.
Схоже, ти здивована.
Мабуть, так. Я думала…
Не знаю, що відчуває він, але я закохуюся.
Я думала, як би я почувалася, якби ми помінялися місцями.
Мабуть, мені було б боляче, я б ревнувала.
Але я можу чесно сказати, що сум за себе повністю закрила б
радість від того, що ти щаслива.
Ти дуже стараєшся.
Вдається?
Не розумію, навіщо тобі мій дозвіл, якщо я на нього не дивлюся.
Через те, як саме ти на нього не дивишся.
Я знаю, що я бачу, і це не просто двоє людей, які були ледь знайомі.
Те, що ти бачиш… у минулому.
Слухай, цей чоловік може бути моїм майбутнім.
Отже, фрегат більший за шлюп, правильно?
-Дехто вчиться. -Дуже добре.
Команда шлюпа — 130 осіб, а на фрегаті може бути від 140 до 200.
Залежно від того, це п'ятий ранг чи шостий.
«І травень з усміхненою свитою краси весняних суцвіть…»
Досить поезії. Ти знаєш, як я зневажаю метафори.
Пробач, Мері. Я забула.
Мій розум схожий на сито.
Це порівняння, а не метафора.
Добре. Мій розум — це сито.
Хай би чим був твій розум, припини говорити образно. Я цього не виношу.
Можна завітати до Гаррі Гейтера.
Можливо, він мені освідчиться.
Хоча я не збиралася вести нас у цьому напрямку.
У жодному разі. Я не піду в дім Гейтерів.
-Я там підчеплю якесь захворювання. -Не будь смішною.
Хіба смішно дбати про здоров'я?
Усім відомо, що в домах з менш ніж п'ятьма слугами антисанітарія.
Не судіть нас за бідних родичів. Неприємно мати такі зв'язки.
Ви не схвалюєте його для своєї зовиці,
бо він недостатньо багатий?
Це жахливо, правда ж?
Ходімо?
Елліот такий пихатий.
Це огидно.
Якщо знати сера Волтера, можна подумати, що вищий за нього лише король.
Лише бог знає, як у них з'явилася мила Енн.
Ми б хотіли, щоб Чарльз одружився з нею. Ти не згоден?
-Не дай їй тебе обдурити. -Ти про що?
Енн така сама пихата, як і решта. Просто в інший спосіб.
Я не розумію.
Наступного разу, коли побачиш міс Елліот
на околиці якоїсь соціальної ситуації,
подумай, чи не користується вона цим, щоб більше засуджувати решту.
Жорстоко.
Енн Елліот — це чиста доброта.
Ти її не знаєш так, як я.
Чиста доброта — це ти, Луїзо,
і тому завжди думаєш про інших найкращим чином.
Вірний доказ слабкого інтелекту —
дати себе відмовити від найглибших переконань.
Яких найглибших переконань?
Я не дам тобі говорити зле про Енн. Вона мені дорога.
Я не знаю, що у вас сталося, і не питаю.
Я в ній бачу найкраще й закликаю тебе теж це пошукати.
Будь ласка, пробач мені. Я був надто суворий.
Дякую, що навела мене на вірний шлях.
Якщо я пробачу, ти навчиш мене читати секстант?
-Ми ж ледве знайомі. -Я ввечері вільна.
Прогуляємося?
Думаєш, що твоє життя зруйноване,
а потім розумієш, що падати можна ще довго.
Як я і сказала.
Як приємно вас бачити.
-У неї травма. -Запросити її?
Енн, можна вас підвезти додому?
-Дякую. Зі мною все добре. -Енн, ти травмувала ногу.
Це гак лише в десять хвилин. Будь ласка.
Ви такі добрі. Але мені подобається свіже повітря.
Навіщо ця гордість?
Будь ласка, не ускладнюй.
Джеймсе.
Іди сюди.
Мені потрібна послуга. Ти допоможеш?
Треба, щоб ти мене обійняв так міцно, щоб я не відчувала свого тіла.
Ти це зможеш?
Джеймсе, час чаю.
Енн.
Енн, ми їдемо в Лайм. Завтра.
Вирішено. Проведемо вечір біля моря.
У Лайм? Навіщо?
Капітан хоче познайомити з друзями з флоту.
-Боюся, я не в стані подорожувати. -Що?
Енн, ми завтра їдемо в Лайм.
Мені потрібна доба вдалині від жахів.
Ні, чекай.
Мері, я не…
Ні. Ти завжди псуєш мої розваги.
Я хочу відпочити, ти говоритимеш зі мною, коли інші припинять відчувати обов'язок.
Вражаюча самосвідомість.
ЛАЙМ
Капітане, це Енн Елліот.
Енн Елліот.
Капітан Гарвілл.
Рада знайомству.
Прошу вибачити.
Ви любите поезію. Чи це лише чутки?
Ви про мене знаєте більше, ніж мені комфортно.
Пробачте, просто я готую змову.
-Бачите нашого друга? -Так.
Капітан Бенвік.
Капітан Бенвік теж дуже любить читати.
Але зараз він засмучений.
Тож мені цікаво, чи не могли б ви з ними поговорити?
Я можу звести будинок зі сплавного лісу, але не питайте мене про греків.
І чому він засмучений?
Повернувся з Трої, а в його ліжку інший?
Вибачте, жарт Агамемнона.
Він був заручений з моєю сестрою Фенні.
Вони були дуже закохані.
Але вона померла, поки він був у морі. Якраз перед запланованим весіллям.
Мені так шкода.
Кажуть, усесвіт завжди має план.
-То що? Поговорите? -Я б залюбки.
Але не думаю, що я той посланець, якого йому готував усесвіт.
Усесвіт не помиляється.
Усе, що потрібно людині — це знайти іншу людину.
Чесне слово.
І переконайте Вентворта, що він буде дурнем, якщо й далі уникатиме флоту.
Такий талант марнує.
-Якби я мала вплив. -За вечерею?
-Напоїть його, а я затягну на борт. -Попросіть Луїзу.
А я прошу вас.
Ходімо?
Ви ж не хочете скупатися?
Дякую. Обіцяєте?
Ходімо, Мері.
Звісно, Вентворт не визнавав, що неправильно зрозумів координати.
Капітан Вентворт дуже впертий.
Справді впертий. Він може стати адміралом —
велика служба Короні й усі вигоди —
але він хоче решту життя пердіти на суходолі.
Дайте людині пердіти де їй подобається.
Я б хотів колись завести родину.
Ви знаєте, що дружина моряка платить податок за обраний ним шлях.
Це невелика плата.
Постійне хвилювання. Я б такого не просив.
Це смішно.
Немає життя без хвилювання.
Гарвілл має рацію.
Енн.
Твоя майбутня дружина в змозі сама впоратися з почуттями.
Не опікуй її, вирішуючи, які хвилювання вона витримає, а які — ні.
Хто знає?
Може, вона навіть сама влаштує собі пригоди вдома.
-Гаразд, кому ще вина? -Мені.
-Так? Добре. -Так.
Лорд Байрон.
«Непохитним світлом вона була».
«Але воно згасло, і сяйва більше нема».
Так, я через це ніч чи дві себе жаліла.
Я часто думаю, що велике нещастя поезії
в тому, що вона небезпечна для істинних поціновувачів.
Лише люди, що зазнали втрати,
можуть оцінити Байрона.
Але їм не варто в нього заглиблюватися.
Бо ще глибше поринуть у свій смуток.
Тоді що цим людям робити?
Чесно кажучи, я б'юся над цим питанням уже вісім років.
Можу сказати лише те, що повторюю собі щодня.
Ви молодий. Ви не знаєте, що для вас уготовано майбутнім.
Ви оправитеся і знову будете щасливий.
-Можливо, ви праві. -Це точно.
Дякую, міс Елліот.
Я лише кажу, що нижчі звання обкладаються непропорційно.
Чому б не обрати справедливіший…
-Хто це? -Перепрошую.
Я на вашому шляху.
Ви можете це виправити.
Можливо.
Вітаю.
Доброго дня.
Я вам можу допомогти?
Враховуючи те, із чим мені потрібна допомога, навряд.
Привіт.
Вибач за цей ранок.
-А що сталося вранці? -Я про грубого джентльмена на дорозі.
Я не твій старший брат. Тобі не потрібен мій захист.
І ти завжди могла постояти за себе.
Не треба вибачатися.
Очевидно, це було сплановано.
Слухай, ми не мали нагоди поговорити.
Я жив з тисячею різних уявних версій тебе всі ці роки.
Бували нестерпні.
Бували омріяні.
Навзаєм.
Я не знала, чи побачу тебе знову.
І чи ти знаєш, який ти мені дорогий.
Гадаю, завжди знав.
Ти незрівнянна.
І я чітко розумію, що хочу тебе у своєму житті, немає різниці яким чином.
Поховати минуле й…
Гадаю, я хочу сказати…
Я…
Я б хотів бути друзями.
Я думала так само.
Цього ранку я так чітко побачив в'язницю,
яку створила моя образа.
Я щиро сподіваюся, що ти знайдеш кохання там, де треба.
І я дякую,
від усього серця, що ти запропонувала дружбу.
Дякую.
Дякую тобі.
Що ж…
Чудово.
Гарно поговорили.
Я щиро сподіваюся, що ти не відкинеш ідею про адмірала.
Усі говорять, що ти геній.
І це ще слабо сказано.
Вони не знають, хто я, і що мене зробить щасливим.
А я знаю.
Я тебе знаю.
І знаю, що ти хочеш життя із ціллю.
Знаю, що ти будеш неймовірним.
-Хочеш секрет? -Як завжди.
У найпохмуріші миті на морі,
коли я почувався повністю розгубленим і…
неадекватним,
я питав себе,
що б тут зробила Енн.
Так я розумів, як діяти.
Удавав, що я — це ти.
-Ти брешеш. -Це правда.
Ти краще за інших знаходиш вихід.
Передбачаєш потреби інших.
Пряма й зосереджена, спокійна і вдумлива.
Розумніша, ніж тобі потрібно.
Ти виняткова людина.
Шкода, що ти не маєш публічного життя. Ти була б чудовою адміралкою.
Дякую.
Не заходь надто далеко. Бувають припливи й таке інше.
Пробач. Знов я за це — намагаюся тебе захистити.
Бувай.
Тепер ми гірші за колишніх.
Ми друзі.
Тепер ви на моєму шляху.
-Пробачте. -Поки ви не пішли…
Дозвольте представитися.
Чи за рогом ваш охоронець, і знов мене прожене?
Він мій друг,
і я гадаю, він неправильно зрозумів ваші наміри.
Мої наміри зрозуміли найточніше.
Я хочу, щоб ви мене помітили.
Міс?
Міс.
Просто. Мені подобається.
Я вас іще побачу?
Довіримо це провидінню.
Це означає, що я ще не вирішила.
-Що? -Енн, що там?
Учорашній чоловік.
ЕЛЛІОТ
Пробачте. Ви не скажете ім'я джентльмена, який щойно пішов?
Це містер Вільям Волтер Елліот, міс. Він прямує до Бата.
Звісно, поїхав, щойно я підійшла.
-Кузен? -Не просто кузен.
Спадкоємець нашого батька. Треба негайно написати татові.
Мері, ти знаєш, що цих новин не схочуть.
Він розлютиться.
-Що в них сталося? -Батько й містер Елліот не розмовляють.
-Люблю сімейні плітки. -Розповідай.
Він успадкує титул баронета й маєток.
Батько відчайдушно хотів видати Елізабет, щоб титул лишився прямій лінії.
Але той їй відмовив.
Одружився з американкою, яку ніхто не знав.
Тато кинув блюдо через кімнату, коли почув.
-Містер Елліот у траурному одязі? -Дружина померла.
Ти, мабуть, його ненавидиш за образу родини.
Поки що це найкраща його риса.
Йому пощастило з Луїзою.
Він вам щось казав про свої почуття?
Ні. Вона казала.
Тут досить круто. Обережно.
Дякую.
Обережно.
-Капітане, ловіть мене! -Боже.
Це був розігрів. Іще раз.
Ні, Луїзо, досить. Не треба.
Я стрибаю. Або лови мене, або ні.
-Луїзо! -Ні!
Ні. Не ворушіть її. Луїзо?
Ти мене чуєш? Потрібен лікар.
Я піду.
Ні. Потрібен той, хто знає місто. Бенвіку, ідіть.
-Швидше! -Луїзо.
-Енн, скажи, що я можу зробити? -Просто чекай.
Вона дихає. Усе добре, вона дихає.
У неї сильний струс.
Але видужують і після гірших.
Є підстави для надії.
-Дайте їй відпочити. -Так.
-Вона може тут лишитися? -Звісно.
Ні, ви були добрі, ми не нав'язуватимемося.
Хай лишається скільки потрібно, і хто не гребує підлогою,
може лишитися з нею.
Енн лишиться. Допоможе вам, місіс Гарвілл.
Вона найвправніша, вона ідеальна.
-Ти ж лишишся? -Авжеж.
Я не піду, доки вона не отямиться.
-Я повідомлю Мазґроувам. -Дякуємо.
Ви супроводите Мері та Генріетту?
Супроводити?
Мері, діти.
Вони не лишаться в моїх батьків ще на ніч. Вони їм ледь дім не спалили.
А чому лишиться Енн?
Енн Луїзі ніхто.
Мері.
Мері, я так розумію,
у тебе алергія на будинки з менш ніж п'ятьма слугами.
Не боїшся щось підчепити?
Я не піду. Енн, гарної подорожі.
Ти не винен. Ти сказав їй не стрибати.
На словах — так.
-Але іншими способами… -Іншими?
Я дав їй повірити, що я людина, яка готова її зловити.
І як саме ти це зробив?
Я знав, що вона засліплена коханням. Але не зробив нічого, щоб її знеохотити.
І ось до чого це призвело.
Якби цього не сталося,
невідомо, якими були б наші життя.
Тепер я за неї відповідаю.
Як сказати її батькам?
Спокійно.
Будь відвертим.
Запропонуй будь-яку допомогу.
Щасти.
Що ти тепер робитимеш?
Мені треба в Бат.
Дякую.
За все.
Як це так,
що життя може бути незмінним,
роками вперто стійким до будь-яких змін, а тоді…
без попередження переповнюється стількома новими речами
усього лише за кілька тижнів?
Неможливо згадати життя до зливи.
Бідолашна дівчина. Як її батьки?
Шоковані, але не втрачають надії.
Це все, що вони можуть.
То де вони?
Де вони?
Усе добре, вони не потрібні.
Я хотіла зробити для тебе ідеально.
Не будьте дурненькою, я рада просто бути тут із вами.
Ні. Без макарунів це не пікнік.
Генрі б оскаженів, якби вони забули запакувати десерт.
На щастя для вас, макаруни мені байдужі.
І я не Генрі.
Так.
Ніхто не Генрі.
Ви не думаєте проводити час із кимось іще?
Вам робили пропозиції.
Знаєш, чию компанію я люблю?
Свою власну.
Не дарма вдівці помирають дуже рано, а незаміжні жінки живуть дуже довго.
Ми чудова компанія.
А ви не сумуєте за… компанією?
Як думаєш, чому я часто їжджу в Європу?
Леді Расселл!
Сподіваюся, я не переїла. Сьогодні ввечері буде бенкет.
-Побачимо відомого містера Елліота. -Навіщо йому батькова прихильність?
Звісно, Елізабет думає, що це вона його заохочує
своїм шармом.
Містер Елліот нічого не виграє.
Він багатший за батька й однаково успадкує титул.
-Йому щось потрібно. -Чому ти така підозріла?
Настільки привабливі люди мають каверзу.
-Що ти приховуєш? -Я бачила містера Елліота.
І він привабливий.
Дуже привабливий.
Ви з ним зустрічалися?
У Лаймі, хоча ми не знали, хто є хто.
-Тут назріває романтика? -Цього не буде.
-Тому що? -Тому що він на десятку.
Я не довіряю десяткам.
БАТ
Приїхали.
Це він так економить?
Це початок.
Не кидайте мене.
Наберися сміливості, люба.
Побачимося ввечері.
-Енн! Я така рада тебе бачити. -Що ти хочеш сказати?
Містер Елліот уже їде, хай побачить мою красу на твоєму фоні.
-Добре бути вдома. -Подумай.
Він десять років упадав за мною.
Бідолашний. Як він страждав.
Так, у шлюбі, заради якого втік від тебе якнайдалі.
Хіба не божевілля? Мабуть, подумав, що негідний мене.
Інших причин навіть не уявляю.
Ніколи не розумію, чи ти мене ображаєш, але мені до тебе байдуже.
О, Енн. Що це на тобі? Містер Елліот може приїхати будь-якої хвилини.
Швидко ти пробачаєш те, як тебе змусили страждати.
Страждати?
-Ну, було багато образ. -Він заперечує, що робив їх.
-Батьку, він ображав тебе. -Він дуже наполегливо заперечував.
О, це він.
Енн, відчини. І не сутулься.
Швидше!
Боже.
Дякую.
Схоже, провидіння на моєму боці.
Я твоя кузина, Енн.
Кузина? Цікаво.
Це рішучий крок від перехожих, але ще далеко до «обожнюваних».
Треба попрацювати над титулами.
Щастить мені. І фліртує, і роботящий.
-І багатий, не забувай. -На щастя, ти можеш нагадати.
-Що, бога ради, відбувається? -Не хвилюйся, він на мені практикується.
Ходімо?
Я так розумію, ти часто навідуєш мою сестру.
Вона в захваті від твоєї уваги.
Радий чути, що твоя сестра може бути в захваті, але…
романтика взагалі не входила в мої плани. До цього дня.
Якщо ти приїхав не для сватання, то…
Звісно, місіс Клей.
Місіс Клей?
Місяць тому я почув, що мій дядько з'явився в Баті
в компанії жінки низького роду.
Вважають, що вона полює на його руку. Такий шлюб був би скандалом.
Тебе непокоїть репутація мого батька?
Ні, жодним чином.
Мене непокоїть, що він матиме сина, який украде мій титул
і мій маєток.
Я планую завадити цьому будь-якими засобами.
Я ж казав, що працюватиму над титулами.
Мушу сказати, я вражена твоєю відкритістю.
Освіжає, так?
Радий зустрітися знову.
Я чув про жахливий випадок, що стався у вашій компанії в Лаймі.
Як вона?
Досі прикута до ліжка, але одужує.
Мені повідомили вранці.
Дякую, що спитав.
-Мабуть, ти дуже страждала. -Я страждала найменше.
У тебе ніжна душа. Ти глибоко співчуваєш оточенню.
Це була мука. Мені шкода, що ти таке пережила.
Дякую.
Це було чудово, люба.
-Іди. Благословляю. -Я без твого благословення нікуди.
-Браво!
Браво. Чудова гра, мадам.
Він хоче обеззброїти мене відвертістю.
Не працює.
Поки що.
І, мабуть, не спрацює.
Так?
-Що? -Радість.
Пробачте. Я відчуваю радість.
Віконтеса-вдова Делрімпл і її дочка,
шановна міс Картерет,
у Баті.
-Ви це репетируєте, коли я сплю? -Наші любі кузини!
Кузини? Обожнюю кузин!
Кузини — це термін, що вживається в родинному дереві,
а не в родинному лісі.
Делрімпли навіть не уявляють, що ми існуємо.
За допомогою кількох наочних посібників
ми можемо пояснити наші зв'язки за три чверті години.
-Але навіщо? -Навіщо?
Це шляхетні люди. Усі хочуть бути помічені разом з ними.
Але яка із цього користь?
Енн, не будь навмисно дурною.
Швидше! Одягайте найкращі вбрання.
Ми скоро торкнемося… величі.
Іноді мені сниться сон,
що велетенський восьминіг смокче моє обличчя, я хочу вирватися,
але розумію, що мої руки — це щупальця, і я не можу його відштовхнути.
Звісно, потім я розумію, що я…
восьминіг, і я…
смокчу власне…
обличчя.
Як у житті.
Дуже часто ті, кого ми сприймаємо як ворога, —
це тінь нас самих.
Добре сказано.
Коли наступного разу побачите восьминога, міс Елліот,
краще обійміть його, а не відстороняйтеся.
Обгорніть ці верткі вусики навколо нього
і дайте себе взяти.
Це ваш сон, містере Елліот?
Мій також.
Він був про те, що я з'їла сир
дуже близько до сну.
Усе пройшло чудово.
Я цього очікувала.
Сере Волтере, перед вашим шармом не встоїть навіть знать.
Шляхетні родичі тебе розчарували.
Ця жахлива жінка не може вийти за твого батька.
Скажи мені дещо.
Тобі справді краще не дати місіс Клей вийти за батька,
ніж поговорити зі мною?
Мій любий восьминогу, навіть не близько.
Знаєш…
ти починаєш мені подобатися.
Тепер мені підозріло.
Чарівно, правда?
Усі мають бути цікавими?
Зовсім ні. Вони вільні бути нудними скільки хочуть,
доки мене не просять з ними сидіти.
А він?
Від нього була підтримка. Більша, ніж я очікувала.
Він учора дуже високо про тебе говорив. Гадаю, тут є прив'язаність.
Містер Елліот прив'яжеться і до картоплі, якщо йому це буде зручно.
Елізабет може бути задоволена, живучи вдома вічно,
а з тебе це витягне все життя.
Я сподіваюся, що ти даси містеру Елліоту згоду,
якщо він зробить пропозицію.
На основі ваших знань про нього?
Може, я не дуже знаю його, але я чудово знаю тебе.
Він не тільки багатий і добре вихований,
але й зацікавив тебе.
Інакше я б тобі цього не радила.
Мушу зізнатися, тут щось є.
Але прошу вас повірити, що я здатна сама приймати рішення.
Я маю покладатися на вказівки мого серця.
Якось я спробувала альтернативу, і ніколи собі не пробачу.
Тобто не пробачиш мені.
Я просто подумала, що за цих обставин…
Обставин?
Ну, заручин. Вентворта й Луїзи.
Я думала, ти знаєш.
Усі говорять про Луїзу та її капітана.
Люба.
Що я можу зробити?
Я б хотіла побути сама.
Я тут, коли буду потрібна.
Я завжди уявляла,
що зустріну цю мить
із грацією.
Я би вразила себе й інших
своєю тихою гідністю.
Здатністю терпіти.
На мою честь зводили б статуї.
«Пам'яті Енн Елліот,
яка пережила космічних втрат,
але трималася досить вражаюче».
Енн.
Ти тут.
Виходить, що так.
Ти сама?
Я чекаю на друга.
Зрозуміло.
Ми потрапили під дощ. Він пішов по карету.
Він чарівний.
-Радий це чути. -Смішить мене.
Сміятися приємно.
Ти все одно почуєш про заручини.
Вибач, із конями під час дощу просто жах.
Дозвольте представити…
-Ми пам'ятаємо одне одного. -Так.
Це капітан Вентворт.
Так, твій добрий друг капітан Вентворт.
Я радий нагоді вибачитися за свою поведінку в Лаймі.
Просто мене вразило це…
сліпуче створіння.
Не називай мене створінням.
Ця сліпуча…
Жінка?
-А що не так зі створінням? -Потім про це.
Чого ви двоє так довго?
Одну секунду.
Завтра концерт. Складете нам компанію?
Не хочу втручатися.
У що?
Отже, ви прийдете. Чудово.
Будемо вчотирьох: ви, вона, співи і я.
Він досить оригінальний, так?
Навіть унікальний.
Добре, що ти щаслива.
Дякую.
Сподіваюся, ти теж.
Енн, нам час їхати.
Побачимося завтра.
-Енн! Швидше! -Сідай.
Добрий вечір.
Ходімо?
Як Луїза?
Набагато краще.
Але одужує повільно.
Щоб її виходити, потрібні час і любов.
Добре.
Поки ти в Баті, я сподіваюся, ми бачитимемося.
Не знаю, чи довго буду тут.
Мене мучить важке рішення. Запропонували посаду на кораблі.
Він у суботу пливе в Мальту, тож я не маю багато часу на роздуми.
Звучить цікаво.
Так і є.
Я люблю роботу й радий нагоді служити, але…
Пробачте, що перебиваю, але мені треба вкрасти мою Енн на хвилинку.
Ще й італійською володіє, уявляєте?
-Нам потрібно перекласти програму. -Одну секунду.
Енн, нам потрібна твоя італійська. Для кузин.
Я сподіваюся, ви приїдете на весілля.
Енн буде пригнічена, якщо не зможете.
Я знаю, як вона цінить вашу дружбу.
Фредріку!
Я сподівалася, ми продовжимо нашу розмову.
Не знаю, чи буде інша нагода.
Я щойно вирішив. Я йду в море. До суботи треба багато що владнати.
Вибачте, я знову перебиваю.
Ні. Боюся, це я перебив.
-Насолоджуйтеся другою дією. -Обов'язково.
-Я не хотів засмутити… -Містере Елліот, дайте сказати.
Ти мене перебила. Дозволь першим сказати те, що я думаю.
Для мене ці щирі почуття — дещо нове.
Але я вчуся в тебе, для тебе.
Ти надто гарна для мене, і мене це лякає.
Але я дуже хочу зробити тебе своєю дружиною.
Ніщо не зробить мене щасливішим.
Дружиною?
Так. Можеш не відповідати зараз.
Але будь ласка, подумай про це.
А капітан мав рацію.
Цей джентльмен дійсно унікальний.
Чарльзе, швидше!
Від поїздки нога затерпла. Помасажуй.
Мері, що ти тут робиш?
Приїхала тебе забрати.
Ти маєш повернутися до нас із Чарльзом слухати мене.
Ми тут з візитом.
Після випадку з Луїзою життя здається таким крихким і швидкоплинним.
Я зрозуміла, як важливо проводити час без дітей.
І нечесно, що ви з Елізабет фліртуєте тут з містером Елліотом і кузинами,
а мене їм не представили,
хоча з нас трьох я найкраща мисткиня з декупажу.
Енн, а ти чула?
Луїза вийде за моряка,
а Генріетта за того брудного вікарія, Генрі Гейтера.
Мері, згадай свій список.
Точно.
Доктор вважає, що мені допоможе втілення вдячності.
Коли зі мною стається щось жахливе, я маю думати, чому радію.
Тому факту, що мої сестри шалено закохані й скоро вийдуть заміж?
Ні, це мені не допомагає.
А я рада за них обох.
І я до них потім завітаю.
Ти куди?
У мене є плани.
Які плани?
Нагорі? У тебе немає планів, немає друзів, а всі родичі в цьому домі.
Не хочу погоджуватися з дружиною, але мені наказано не повертатися без тебе.
Це буде наш маленький Лайм.
Капітан Гарвілл був радий можливості
поновити ваше знайомство.
Він поїхав по Вентворта. Як шкода, що ти маєш інші плани.
ГОТЕЛЬ «БІЛЕ СЕРЦЕ»
Енн.
Я скучила.
Треба проводити Вентворта, перш ніж він відпливе.
Авжеж. Трохи випити, зіграти в карти.
Хоча, як я розумію, Енн має інші плани.
Я не граю в карти.
Так, вона жахлива.
Але це було тоді. Час багато що змінює.
Я не дуже змінилася.
Вентворте, я не заспокоюся,
поки ти не підпишеш і не доставимо адміралу Крофту.
Ти останні місяці був невловимий.
Звісно.
Ми закінчили?
Мабуть.
Я швидко.
Ви трохи сумний, капітане Гарвілл.
Я маю бути щасливим.
Капітан Бенвік нарешті знайшов кохання.
Це чудово. Ви маєте бути раді.
Ви так хотіли позбавити його страждань.
Але я не очікував, що це вплине на мене.
Наче його страждання тримали мою сестру живою.
Бідна Фенні. Вона б його так швидко не забула.
Це точно.
Ми, жінки, не забуваємо вас так швидко, як ви нас.
Кохання жінки більше за всі можливі межі.
Нічого не можемо вдіяти.
Я б не ризикнув говорити про відмінності між чоловіками й жінками.
А я ризикну.
Я кажу лише про один привілей моєї статі — ми кохаємо довше.
Кохаємо, коли надії вже нема.
Кохаємо, бо не маємо іншого вибору.
Я закінчив.
Дякую.
Я з вами не сперечатимусь.
Я думаю, Фенні була б рада, що її Бенвіка хтось кохає.
Фенні ніколи не була ревнивою.
Навіть думаю, чи це не дух моєї сестри в повітрі
змусив Луїзу послизнутися, знаючи, до чого це призведе.
Луїзу?
Я ж казав,
що всесвіт розраховує час ідеально.
Коли ви розсудливо відправили Бенвіка по хірурга,
ви, певно, і не уявляли, які коліщатка запустили.
Капітане, я заплуталася.
Я про заручини Луїзи з капітаном Бенвіком.
Кохання росло повільно й упевнено, коли він за нею наглядав під час одужання.
А ви думали, про що я?
Я не знаю.
Відвезу листа адміралу Крофту.
ЕНН ЕЛЛІОТ
«Люба Енн…
Я більше не можу слухати мовчки.
Енн, ти пронизуєш мою душу.
Не кажи, що чоловік забуває швидше за жінку,
що його кохання помирає раніше.
Я наполовину в муках, наполовину в надії.
Так, ти збираєшся за містера Елліота, але не пробачу собі, якщо не скажу.
Я був у Баті, бо там була ти.
Мої думки й плани пов'язані з тобою.
Але, звісно, ти цього не бачила. Куди тобі?
Твоє кохання тривало не так довго, як моє.
Енн…
Я не кохав нікого, крім тебе.
І не думаю, що покохаю».
Енн.
-Я можу пояснити… -Я зичу вам обом щастя.
«Я багато разів думав, як тобі сказати.
Але біль нерозділеного кохання змушував мовчати.
Не кажи, що я запізнився».
Фредріку!
«Моя любов до тебе ніколи не слабшала».
Є багато видів кохання.
Для когось правильне партнерство може стати прибутковою справою.
Іншим досить справжнього зв'язку.
Де вони?
Нормально знаходити кохання на своїх умовах.
ЄВРОПЕЙСЬКІ ТУРИ ЕЛЕГАНТНІ Й ОБАЧНІ
Хай яке неординарне.
Нікому не дозволяйте казати вам, як жити.
Чи кого любити.
Я цього навчилася болісно.
Нахиляй секстант, поки образ сонця не поцілує горизонт.
Так, вирівнялися.
Цей кут називається видимістю. Ми його записуємо.
Потім за допомогою математичної формули з висотою скелі
можна встановити нашу широту.
І все?
Я нікому не скажу, що морська навігація до болю проста.
Це може заплямувати репутацію флоту.
Від імені Корони дякуємо за вашу обачність.
Я подумала, може, насолодимося швидкою стоянкою у Венеції
перед Константинополем?
-Знаєш, як важко розвернути корабель? -Так.
З власного досвіду.
ЗА РОМАНОМ «ПЕРЕКОНАННЯ» ДЖЕЙН ОСТІН
Переклад субтитрів: Ольга Галайда