Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
RUŽIČASTI MJESEC
Ovdje sam!
Zdravo. -Bok.
Bok, tata. -Bok, dušo.
Jesi li donijela pribor?
Imaš sve? -Da.
Crno ili bijelo?
Gdje su djeca? -Tata nije htio da dođu.
A nismo mogli naći dadilju. -Ostavili ste ih same?
Naravno da ne. -Ti i mama ste to radili, zar ne?
Otišli biste u kino dok smo mi spavali.
Da, ponekad jesmo. -Srećom pa je moja mama uskočila.
Zašto nisu smjeli doći, tata?
Tata, doneseš nam vode?
Tata? -Mirnije je ovako.
Dobro si to skuhao, tata.
Sigurno si jednako podijelio?
Profesionalni trik. Keet i Noah to stalno rade.
Nije tako loše, zar ne? -Misliš?
Lijepo je znati da imam jednu i četvrt ribljeg popečka.
Želiš jedan? -Je li curry ljut?
Na meniju kaže da je blag. -Ne daj se prevariti.
Jučer sam jela piletinu s umakom od kamenica koja je bila ludo ljuta.
Ludo? Nije bila tako ljuta. -Gdje sam to jela?
Top Thai? Thailicious? -Mogu dobiti malo?
Izvoli. -Hvala, ljubavi.
Iris, kako ide projekt "Life Water"? -Dobro.
Ima nešto novo uzbudljivo? -Zapravo ne.
Idem na jednu konferenciju.
Kamo? -U Južnu Afriku.
Ideš u Južnu Afriku? -Da. Jadna ja.
Ideš u Južnu Afriku? Sama?
Ljudi, može malo pažnje?
Pozvao sam vas...
Jer moram reći nešto što mi je već dugo na duši.
Upoznao si nekoga? -Ne.
Sve vas volim.
Ali moram vam reći nešto i nadam se da ćete poštovati moju odluku.
Mada vam se možda neće svidjeti.
Odlučio sam da će mi idući rođendan biti posljednji.
Nećeš više slaviti rođendane?
75-e su krasne godine, ali neću napuniti 76.
Dosta mi je.
Ti to ozbiljno? -Da.
Zašto? -Zato što sam još dobro.
Ali ne želim postati ovisan o vama ili liječnicima ili nešto takvo.
Već nekoliko godina imam jedan prašak za tu svrhu.
Nekoliko godina? -Da.
Zašto nam nisi ranije rekao? -Htio sam biti siguran.
A sad jesi? -Sad jesam.
Dobio sam novu pošiljku, staroj je istekao rok.
Ne želim više živjeti. -Ne želiš?
Ponekad ni ja ne ne želim nešto.
Keet i Noah nikad ne žele nešto. Svima dođe tako.
To nije razlog da se ubiješ. -Pa, da se ubiješ...
To je što jest. -Dosta mi je, Iris.
Tata, jesi li bolestan? -Nisam.
Žao mi je.
Ali ne reći vam bi bilo...
Sad se možete priviknuti na tu ideju.
Priviknuti? -Da.
Ali, tata, je li to uopće dopušteno?
Prašak koji imam čini to vrlo humanim. Puno se koristi.
Uopće ne razumijem.
Zdrav si. Imaš Iris, imaš mene.
Nisi u kolicima. Čuvaš nam djecu svakog utorka.
Imaš unuke. Živiš u fantastičnoj kući.
Neovisan si. Zašto? -Rekao sam ti, dosta mi je života.
Kakav je to idiotski argument? Nisi jebeno dijete!
Iris, daj. -Što? Ne razumijem.
Ne razumijem. I ne želim jebeno razumjeti.
Shvaćam da je to teško prihvatiti.
Ne postoji pravi trenutak. Ili je prekasno ili prerano.
Ja bih radije otišao prerano.
Zato želim otići za nekoliko mjeseci.
Otići? Daj tata. Život nije jebeni autobus.
Možda bismo to malo trebali pustiti...
Da.
Otići... Ozbiljno, tata?
Mogu to ovdje ostaviti?
Ne možeš spavati?
Coco, spavaj, molim te. -Teroriziraš mamu?
Zar zbilja samo ovo funkcionira?
Jedino ovo utiša Coco.
Već grozan ugljični otisak. -Malo je kasno za pobačaj.
Jan želi umrijeti. -Što?
Šališ se, zar ne? -Ne.
Zbilja?
Dođi.
Zeleno je. -Kako će to učiniti?
Navodno već godinama ima neki prašak kojim će se ubiti.
Što? -Da.
Je li to dopušteno? -Mislim da je legalno. Lau...
Obiđi me, idiote.
Hajde.
Želiš da razgovaram s njim? -Misliš da ga možeš odgovoriti?
Da. Čuj, ako želiš, učinit ću to.
Natjerat ću ga da se predomisli. Silom, ako moram.
Prokletstvo...
Je li ti ispalo? -Nemam, ali tu je jedna.
Možeš uzeti tu.
Jesi li rekla djeci? -Nisam.
Ovo nema veze s tobom. Ne bi trebala to misliti.
Nisam to mislila. -Sranje, oprosti.
To govori nešto o Janu. Ne o tebi ili Ivanu. To je sve.
Misliš da će to učiniti? -Da.
Da, mislim da hoće.
Pusti to. -Kako se osjećaš u vezi s tim?
Za vas dvoje to je, dakako, veliki šok.
Ali pokušaj to vidjeti iz Janova kuta. Teško je, naravno.
Ali i lijepo je da netko može zadržati kontrolu.
Iskreno, ponosna sam na vašeg oca da ima hrabrosti za to.
Tajmer je uključen. Šteta ako ne dovršiš. Moramo ići.
Već je govorio da ne želi iskusiti propadanje.
Da bi radije bio pošteđen toga. -Prilično legitimno, zar ne?
Nikad to nisam čula. -Iris, čula si ga da to govori.
Nisam trebala doći.
Već odlaziš? -Bok, ljudi. Bok, Keet. Bok, Noah.
Kako se oluja zove, Dennis?
Nizozemsku je okrznula, ali jako je pogodila UK.
Zvuči kao lik iz sitcoma!
S vremenom ćemo se svi utopiti ako se ne prilagodimo. -Menadžent prilagodbe.
Kako je tebi prošao vikend, Iris?
Čudno.
Otac nam je rekao da više ne želi živjeti.
Želi umrijeti.
Samo tako.
Isuse. -Žao mi je.
Dobro miriše. To su tvoje slavne lazanje?
Da.
Hvala što ste došli po mene. -Ma daj.
Ne možeš nositi lazanje na biciklu. Zamisli to.
Tako...
Dušo, imaš moju torbu?
Hej.
Daj da to uzmem.
Još jedna kutija. -Ali nešto je drugo, mislim.
Mislim da su to figurice. -Što je to?
Možeš napraviti malu rječicu, na primjer. Evo.
Pogledajmo film.
Što dulje bude trajalo, to manje možete gledati.
Hajde. Ne, hajde. I ti, Noah.
Kako je prošlo s Lolom? -Nikakvih problema.
Spava. -Lutkica.
Stvarno je draga. -Krasno.
Tata, želiš malo? -Molim.
Izgleda odlično.
Sve je tiho? -Da, zasad.
Izgleda ukusno. -Elizabeth?
Mlako je. To nije dobro. Mora natrag u pećnicu.
Vratimo ih.
Možeš li?
Jesi li pogledao onu mrežnu stranicu? -Da, ali je prekomplicirana.
Volim kad je jednostavnije.
Želim da kraj bude što jednostavniji za mene, ali i za vas.
Zato želim s vama odabrati odgovarajući dan.
Oko mog rođendana, kao što već znate.
Može biti na sam 18. studeni. Ili koji dan nakon toga.
Ali radije ne bih predugo čekao.
Što misliš o tom datumu?
To funkcionira. -Da?
Taj nam datum najviše odgovara.
A tebi, Iris? -Ne, to je zbilja jebeno nezgodno.
Mama? -Da, dušo?
Ne radi. -Samo pritisni play.
Pokušala sam već. -Play.
Pokušala sam deset puta. -Ne deset, jednom.
To je službeni laptop.
Pogledat ću.
Već sam raspravio par stvari s Ivanom.
Mislim da je dobra ideja da napravimo nekakvu skriptu.
Našao sam na internetu da mnoge obitelji koriste skripte.
Dobra je ideja da je koristimo.
Oprostite. Sad funkcionira.
Moramo se pobrinuti za tako puno stvari.
Otkazati pretplate, kuća, namještaj...
Kremiranje ili ukop?
Koji lijes, koja urna? Pjesme, govori, osmrtnice.
Razgovarao sam s nekim o kući.
Sada ju je pametno prodati.
Imat ćete manji porez na nasljedstvo.
Zar ćemo sad odjednom to zbilja raditi?
Ovo je odjednom normalno?
Tata, želiš li da budemo tamo kad se ubiješ?
Iris, možemo li o tome drugi put? -Radije bih da mi kaže sada.
Iris, ne znam još. Je li to u redu?
Mislila sam da ste vi već sve isplanirali.
Nije u tome stvar. Ne želim vas dovoditi u opasnost kad me ne bude.
Proslavit ćeš svoj rođendan? -Da.
I svi će znati? -Ne, naravno.
Bit će to samo rođendanska zabava. -Oproštajna.
Dodaj mi tanjur, tata. Poslužit ću te.
Kao što znate, naša tvrtka ima čast biti predstavljena
na Međunarodnoj konferenciji o vodi,
a Iris će držati govor.
Da... Bok.
Reći ću vam nešto više o našoj studiji "Voda za život".
Više od polovine svih izbjeglica su klimatske izbjeglice.
S ovim modelima možemo osigurati vodu
i dostupnost vode u najsušim krajevima svijeta.
Na taj način se, na primjer, očekivani životni vijek
muškarca u Turkani, jednoj od najsuših regija Kenije,
može povećati za deset godina.
Obično ne bi živio više od 50.
Možete li zamisliti?
S toliko se u Nizozemskoj odselite od roditelja.
Ovim upravljanjem možemo osigurati život
i kvalitetu života za buduće generacije.
Osim ako ne želimo radije umrijeti.
Da se vratimo modelu... Samo da odem natrag.
Ovdje govorimo o usmjeravanju tokova i ima nekoliko...
Čekaj.
Počne s puno gitara i onda... Zapravo je jednostavno.
Čekaj, ponovi.
Još jednom.
Čekaj, da vidim.
Ne pronalazi je. -Cijeli dan mi je u glavi.
Odakle je? -U glavi mi je. Ne sjećam se.
Nešto iz prošlosti. -Čekaj, ponovi.
Prvo gitara. -Moraš pjevati.
I onda dođe klavir i počne ispočetka.
Pričekajte, molim. Hvala.
Bok.
Znaš li nešto o glazbi? -Znam.
Bi li bilo u redu da pjevušim nešto da poslušaš?
Molim? -Ne mogu se sjetiti imena pjesme.
Može.
Prvo ide gitara, gitara, gitara, a onda...
A onda opet.
Zakučasto.
Dvije pjesme mi padaju na pamet.
"How Can We Hang On To A Dream" od Tima Hardina.
I možda, zbog akorda, "Cause" od Rodrigueza.
Poznata je sada, zbog dokumentarca. Ali nisam siguran.
Radi se o tvom ocu? -Možeš li mi ih poslati e-mailom?
Ono što si rekla... -Možeš li ih poslati?
Da, naravno.
Dobili ste Lauru...
Isuse, Lau, koji beznadežni kreten ovo piše? I jesi li vidio moju sobu?
Imamo prostor. Denon.
Razgovarat ćemo kasnije. Vidimo se.
Hej.
Elizabeth nije htjela doći? -Ne, mislila je... Drži ovo.
Mislila je da ovo trebamo učiniti zajedno.
Mislim da ima pravo.
Kod kuće je s djecom? -Da.
Hej, tata. -Bok.
Naravno da je zabavno kad dođu i djeca...
Ali ona imaju mišljenje o svemu.
Kao i Elizabeth. -Da.
Bizarno je, ali mislim da se počinjem navikavati na to.
A ti? -Ne.
Bok, tata. Ideja je da stavimo naljepnice na stvari koje želimo.
Kupio sam naljepnice. Uzet ću zelene, ti crvene.
Ako budu dvije na nečemu, bacat ćemo novčić.
Bile su na rasprodaji? -Ne.
Još nisi potvrdila datum. Možeš li to učiniti?
Što, sad? -Da, da završimo s tim.
Jasno, dobro.
Da vidimo...
Na dan zabave? -Na primjer.
Može, slobodna sam. -Jesi?
Da. -Dobro. Onda imamo datum.
To umiruje, zar ne, tata?
Počet ću dolje.
Ja sam. Idem dolje po čelične lampe.
Ne, sofe ne.
Želiš nešto popiti? -Ne bih.
Da, mislio sam.
Mislim da ću i ja krenuti od dolje.
Da izađem? -Ne...
Ne, tako je bolje.
Kamo je tata otišao? -Ne znam.
Jesi li znala da je mamina odjeća još ovdje?
Nisam.
Mislim da želim tada biti prisutan. -Kada?
Tijekom tatinih posljednjih trenutaka. -Ne možeš. Tata je tako rekao.
Nitko ne mora znati.
Ne možemo ga pustiti da ode sam, zar ne?
Jesi li gotova gore? -Da.
To je bilo brzo. -Da.
Ne moram ni s kim dogovoriti sve.
Hej, zar idemo na put? -Ne. Useljavam se tebi.
Tata.
Što kažeš?
Želiš kave? -Ne. Odmah dolazim.
Tata.
Kupit ćete to? -Molim?
Tu čašu.
Pa, ja... -Ne?
Siđi.
Tebi govorim. Skačeš po sofi koja nije tvoja.
Što nije u redu?
I kod kuće smije skakati po sofi?
Zašto? -To je moja sofa.
Zašto je onda ovdje? -Došlo je do nesporazuma.
Moj brat me trebao nazvati.
To vam daje pravo?
Da. -Saberite se.
Gle tko govori. Pripazite na to derište.
Molim? Liv, dođi ovamo.
Ova žena nije pri sebi. Toga ima na ovakvim mjestima.
Gospođice...
Blagajna. -Ovo je moje.
Da pogledamo. To je 3,50.
Ne, to je stvarno moje. Dobila sam to od oca kad sam navršila četiri.
Bene. -Gospođice, što se zbiva?
To su moja kolica za lutke i sad ih odnosim.
Ne možete samo uzimati stvari. -Samo uzimati?
Ovo, one čaše i sofa su od moje obitelji.
I sad ih uzimam natrag. -Žao mi je.
Shvaćam da je to zamorno, ali uzimam natrag svoje stvari.
Ne mogu raditi iznimke.
Koliko ste rekli? -3,50.
Mogu li platiti karticom? -To će biti 50 centi više.
Da ostavimo to tako?
Pa, tata, bio bi odličan glumac.
Hajde, ustaj.
Tata.
Svidjelo vam se?
Da... Zabavno.
A tebi, Ivane? -Mislim da je ovaj bio dobar.
Trebam vježbati s tim jogurtom. Moram u jednom cugu, inače će poći po zlu.
Da donesem još jogurta? -Da.
Što prvo moramo učiniti kad te ujutro pronađemo?
Sad sam to objasnio.
Meni pomaže ponavljanje, da budem sigurna.
Najvažnija je stvar provjeriti da je tata mrtav.
Da ga ne diramo.
Onda zovemo liječnika i oni zovu policiju. Redoslijed je ključan.
Kako ćemo znati da je mrtav ako ga ne smijemo dirati?
Zašto ranije ne stavimo rukavice? Sad ima otisaka u hodniku.
Da...
Imaš pravo. Ponijet ćemo rukavice.
Stavit ćemo ih vani na prilaz...
i staviti još par u torbu u vrtu. To će biti podsjetnik...
Bit će otisaka po cijeloj kući. Imat ćemo zabavu.
To je točno.
Ali svi na internetu pišu da tako treba uraditi.
Uobičajeno je snimiti video da to činim svojevoljno...
da me nitko ne prisiljava i da sam sam.
Ali to je naravno i u mojoj oporuci, koja je tamo na stolu.
Da, dobro. Što ti misliš?
Mislim da bih popila pivo. -I ja bih pivo.
Želiš li vježbati video ili bi to snimio sam?
I ja bih pivo.
Bok. -Dobar dan.
Jako smo zainteresirani za kuću pa sam pokušala.
Jest na prodaju, zar ne? -Da.
Zašto ne uđete? -Smijem li? Voljela bih.
Naravno. -Odlično.
Mi smo iz Amsterdama. Pet nas je.
Odlično. Bit će puna života.
Ovo je predsoblje. Pod je mozaik od stakla.
Ako mislite da je staromodan, možete ga zamijeniti.
Zar ne, tata? -Što?
Pod u predsoblju je mozaik od stakla, ali lako se zamijeni.
Da, valjda.
Jeste li za piće? -Ne, hvala.
Idemo u kuhinju.
Modernizirana je u skladu sa zadnjim kuhinjskim standardima.
Imate i lijep prozor. Hladnjak je novi.
Ledomat.
Ormariće je arhitekt dizajnirao posebno za ovu kuću.
Ovo je jedna od onih kuća iz '70-ih
koje zbog dizajna nikad neće postati dosadne. Zar ne, Ivane?
Tako je. -Gospođa je zainteresirana.
Ne bismo li to prepustili agentu?
Zašto? Ovdje je sada, nije li?
Pa... -Hajde. Idemo u vrt.
Vrt je zaštićen od pogleda. Ima mjesta za sve bicikle.
Naša stara ljuljačka je još tu. Ako je moj brat nije uzeo.
Ne, još je tu. Tako dolazimo do terase.
Ima puno travnjaka za igru. Idealno mjesto za roštilj.
Idemo u dnevnu sobu.
Ovo treba podmazati.
Evo, to je to. Ogroman prostor. Prekrasne linije.
I ima puno svjetla. Kamin i izolirani prozori.
Sve o čemu ste mogli sanjati. -Mislim da...
A trenažer, tata? Ostaje li?
Da.
Na prodaju je. Vrhunski je. Riješit ćemo to.
Možda bi bilo dobro da se vratim... -Nema potrebe. Razgledajte.
Tu je i čovjek koji je tu proveo pola života.
Ako imate još pitanja, ovo je Jan, moj otac.
Umrijet će ovdje 28. studenog. Baš ovdje gdje stojimo.
Odgovara li vam to po pitanju preseljenja?
Ili prvo morate prodati svoju kuću?
Ali to je zapravo samo formalnost, s obzirom na ludo tržište nekretnina.
Da vam dam broj našeg agenta? -Da.
Što je?
Žao mi je zbog ovoga. Moja sestra ima...
Što je?
Isuse, prestani. Prestani
Znao sam da je grozna ideja da se doseliš natrag.
Je li? Ti bi radije pomogao tati da ode u grob.
Nije istina! Trebali smo se držati dogovora.
E pa, evo novosti. Ja sam tu.
Misliš da će promijeniti mišljenje ako provodiš vrijeme s njim.
Nema šanse.
Hej, Ivane. Što radiš ovdje?
Dobro pitanje. Što si radio ovdje?
Što radim ovdje?
Ti si ta koja želi da sve ostane kako je bilo. Što ti tu radiš?
Družim se s tatom dok još mogu.
I ti to želiš, tata?
Vidiš koliko te cijeni. -Budimo dobri jedni prema drugima.
Držimo se skripte. To nam daje mir.
Možda ti je to teško shvatiti, ali nije uvijek riječ o tebi.
Ljudi...
Ti si stvarno fenomenalan tip. Zbilja.
Ier, evo ti pivo!
Gdje ti je čaša? -Ne znam.
Evo, drži ovo. Idem po nju.
Zašto ovo više ne radimo? -Jer smo jebeno stare.
Iris. Jesi li tu?
Da.
Hej, idem kući.
Ostani. Coco ionako spava. -Da, ali moram ujutro na posao.
Ali srijeda je navečer. Rekla si da se ništa neće promijeniti.
Uskoro će zatvoriti.
Onda ćemo otići nekamo drugamo.
Ne, zbilja sam umorna. Bojim se da sam prestara.
Ma nisi. -Jesam. Smjena mi počinje za koji sat.
Partibrejkerice.
Iris.
Da? -Nisi s onim malim, zar ne?
Ne, zašto? -On zbilja nije tvoj tip.
Ier...
Nemoj raditi ništa što ja ne bih. -Da.
Nazvat ću te. -Da.
Zabavi se. -Bok.
Možda samo treba seks. -Što?
Moj otac se želi ubiti, no možda samo treba seks.
Koji kurac? Zašto sad govoriš o svom tati?
Ne znam, samo sam se sjetila.
Prestani, molim te.
Moram ići. Imam školu sutra.
Ma daj. Ovo je san svakog muškarca.
Ne, stvarno nije.
Oprosti, u redu je.
Što to radiš?
Hoćeš li me pustiti? -Ne.
Hajde, pusti me. -Ne.
Želim otići!
Mislim da uopće ne želiš otići.
OK. Pusti me.
Jebote.
Oprosti.
Jesi li dobro?
Da odem po led?
Mogu li vam pomoći? -Zvali su me.
Dobro. Pozvat ću šefa.
Dvije kave. -Hvala.
Iris, ovdje sam.
Čujem te.
Naručio sam ti kavu.
Kavu?
Hoćeš li ustati, molim te?
Neću.
Jesi li znao da ova mjesta dizajniraju tako
da ne poželiš ostati?
Namjerno odvratni razmaci između sjedala i stola.
Svjetla su prejaka.
Valjda su zaboravili...
Da ako ležiš, nije uopće loše.
I dvije kantice. Izvolite. -Hvala.
Dobar tek.
Tata, kantice?
Ipak mislim da je to lijepo. Što si se vratila kući.
Je li to 2009.? -Da.
Bok. -Bok.
Mogu li pomoći? -Da, uzmi ovo.
Nije li malo rano za sve ovo? -Neću imati vremena krajem tjedna.
Pa sam mislio obaviti pripreme.
Zajedno s Lolom? -Da.
Lola pomaže jer u zadnje vrijeme odbija spavati u svom krevetu.
Onda počneš plakati.
Evo, pogledaj ovo.
Ovo mora u hladnjak. To je jogurt koji je tata tražio.
Provjerio sam. Rok trajanja je do 14.
Iris, moramo kupiti i grickalice za tatin rođendan.
Možeš to ti?
Jasno. -Hvala.
Iris i djed idu u kupovinu. To je lijepo, zar ne?
Da, slatkice. Djedu će uskoro rođendan.
Zar ne moraš skrenuti desno za trgovinu?
Ne. Moramo ići ravno.
Iris, moraš ovdje skrenuti desno. -Ne.
Moramo ravno.
Što je ovo, Iris?
Ne brini se. Ponijela sam ti torbu.
Sve je unutra. Zubna četkica, putovnica, čisto rublje.
Ne želim putovati.
Stvari se događaju i protiv moje volje.
Što s Ivanom? -Što s njim?
Bit će bijesan. Ne želim ovo, Iris.
Na koliko dugo idemo?
Kamo idemo.
U planine. -Planine? To je ludost.
Nimalo. Moramo proći Njemačku, Austriju i onda si tamo.
Hvala.
Za koliko si uzela?
Bilo je ili tjedan ili godina.
Pa sam uzela za godinu.
Dolaziš?
Da vidimo.
O, da.
Hoćeš li uzeti svoju torbu?
Izvoli. -Hvala.
Čekaj, Iris.
Uskoro smo tamo, tata. Hajde.
Da vidimo.
Deset, devet, osam, sedam... Sranje. Šest, pet...
Četiri, tri, dva, jedan.
Danas je rođendan, hura, hura
jasno mi je da je tvoj
svi smo tako sretni zbog tebe i zato
ti pjevamo ovu pjesmu:
još puno godina, hura još puno godina, hura
želimo ti još puno godina, hura.
Čestitam, tata.
Žao mi je što je malo drugačije nego što si zamislio.
Imam poklon za tebe.
Vrag me odnio. Ne mogu vjerovati da si to sačuvala.
Trebali smo ići tamo kad sam navršila 16.
Da, ali tada se mama prvi put razboljela.
I sad smo tu.
Nešto si napisao unutra.
"Da bi bila velika, budi cijela.
Ne isključuj ništa, ne preuveličavaj ništa što nisi ti. Budi cijela u svemu.
Unesi sve što jesi u najmanje stvari koje radiš.
Tako u svakom jezeru, mjesec sja u raskoši...
Jer cvjeta gore iznad."
Hvala ti, dušo.
Izvoli.
Zašto to činiš?
Špijunirala si me? -Da.
Dobro je za cirkulaciju.
A to ti treba?
Ne znam. Samo mi se sviđa.
Samo ti se sviđa.
To samo radiš ono što ti se radi.
Što god ti palo na pamet. Nema veze što drugi misle.
Tata.
Zar ne postoji nešto što zbilja želiš raditi?
Jesti kamenice u La Coupoleu? -Ne.
Otići na koncert Boba Dylana? Nastupa uskoro.
Ne.
Otići na more? -Ne.
Seks? -Ne.
S prekrasnom ženom. -Ne.
Eskort? -Ne.
Ja ću platiti. -Ne.
Zar ne želiš razgovarati s nekim? Svećenikom? Ispovjediti se?
Jesi li poludjela?
Što onda želiš?
Ništa, Iris. Zbilja mi ništa ne treba.
Zašto to onda ne možeš objasniti?
Zato što ionako nećeš shvatiti.
U meni je stvar. Ne mogu razumjeti. -Ne.
To si rekao. -Ne, nije to.
Kažem da, bez obzira na to što ja rekao, nikad ne bi shvatila.
To ne možeš znati. -Mogu.
Pokušaj. -Ne.
Nisam vrijedna pokušaja. -Iris, tako si puna života.
Nikad ne bi mogla osjećati što i ja.
Gadna je stvar što si sam. Tako se rodiš i tako umreš.
A u međuvremenu samo dokazuje da ne možemo vidjeti stvari kroz tuđe oči.
To nije istina. Ne ako pokušaš.
Samo si me isključio. -Stojim tu. Razgovaram s tobom.
Ali ništa ne govoriš. -Govorim, ali ti ne slušaš.
Namjerno si me izopćio. -Što govoriš?
Znaš li što ta riječ znači?
To je ovo. Takav je osjećaj.
Naravno da ne bi razumio. -Ne razumijem.
Odjebi. Glupane.
Moraš me pustiti.
Osjećam se kao da sam kilometrima daleko od svega.
Završio sam sa životom.
Nedostaje mi mama, Iris.
Nedostaju mi dani s njom.
Ne mogu više.
Gdje je ona onda? Čeka te tamo gore?
Ne znam.
Ali znam da nije ovdje. -Ali ja jesam.
Ja jesam.
Hvala ti. U zdravlje tvog oca.
Za Jana.
Hej, Noah.
Komu treba tako ogromna kuća?
Dobit će bogatstvo na sadašnjem tržištu.
Ili bi je mogao iznajmiti.
Gerarde, imaš upaljač? -Svakako.
Samo je iznajmiti. Ako je iznajmiš...
Treba je srediti. -Samo se čini lakše.
Hvala.
Bu! -Tko je to?
Prikradaš mi se? Hej, ulovit ću te.
Iris. -Keet, dolaziš? Idemo.
O, odlazite.
Odlazim. -Da, u redu.
Nazovi me, OK? -Da, naravno.
OK, bok. -Svakako me nazovi.
Jane, idemo. -Čekaj. Možeš li uzeti Lolu?
Hej, hvala što ste došli.
Vidimo se uskoro. -Hvala.
Možete li sami izaći?
Ideš spavati uskoro? Hoćeš li spavati?
Dođi mamici. Bok, draga.
Bok.
Dođi, dušo.
Keet, dolaziš? -Dolazim.
Idi u auto.
Vidimo se uskoro.
Keet, dolaziš? -Jesi li zagrlila djeda?
Dođi ovamo, ti. -Bok, djede.
Bok, dušo. -Bok.
Bok, vidimo se navečer. Pazi kako voziš.
Iris.
Što je to?
To je antiemetik. Moraš ga uzeti puno.
Jučer sam ga počeo uzimati.
A što je to? -To je taj prašak.
Ne mogu ja to.
U redu je. -Sigurno?
Ostat ćeš? -Da.
Jesi se sjetio koja je ono pjesma bila?
Nisam.
Moj život je gotov. Moj život je završen.
Došlo je vrijeme da završi po mom izboru.
Kao što vidite, potpuno sam sam. Nitko mi ne pomaže s ovim.
Ostavljam oproštajno pismo i oporuku.
RUŽIČASTI MJESEC
MEDIATRANSLATIONS