Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
RÓZSASZÍN HOLD
Megjöttem!
- Szia! - Szia!
- Szia, apu! - Szia, drágám!
Hoztál evőeszközt?
- Mindent hoztál? - Szia!
Vöröset vagy fehéret, srácok?
- Hol vannak a gyerekek? - Apa kérte, hogy ne jöjjenek.
- És nem találtunk bébiszittert. - Egyedül hagytátok őket?
- Dehogyis! - Te és anyu gyakran megtettétek, nem?
Moziba mentetek, amíg mi aludtunk.
- Igen, néha megtettük. - Szerencsére anyám át tudott jönni.
Miért nem akartad, hogy itt legyenek, apu?
Apu, hoznál egy kis vizet?
- Apu? - Így nyugodtabban lehetünk.
Jó kis kaja, apu.
Biztos igazságosan osztottuk el?
Érteni kell a szakmához . Ez Keet és Noah dolga.
- Nem is rossz. - Gondolod?
Jó tudni, hogy pontosan egy és egynegyed halam van.
- Kérsz belőle? - Erős a vörös curry?
- Azt írták, egy chili van benne. - El ne hidd!
Ettem már irtózatosan csípős, kesudiós csirkét is osztrigaszósszal.
- Irtózatosan csípős? Dehogy volt az! - Hol ehettem azt?
- A Top Thaiban? - Kérhetnék abból egy kicsit?
- Tessék. - Köszönöm, drágám!
- Iris, hogy megy a projekt? - Egész jól.
- Van valami izgalmas fejlemény? - Igazából nincs.
Megyek egy konferenciára.
- Hová? - Dél-Afrikába.
- Dél-Afrikába mész? - Igen, tudom, szar nekem.
Dél-Afrikába mész? Egyedül?
Srácok, kérnék egy kis figyelmet!
Azért hívtalak meg titeket,
mert régóta szeretnék elmondani valamit.
- Nocsak! Megismerkedtél valakivel? - Nem.
Szeretlek titeket.
És remélem, tiszteletben tartjátok majd a döntésemet.
Akkor is, ha nem tetszik nektek.
Úgy döntöttem, hogy a következő születésnapom lesz az utolsó.
Nem ünnepled többé a szülinapodat?
A 75 nagyon szép kor, de sosem leszek 76.
Befejeztem.
- Komolyan beszélsz? - Igen.
- Miért? - Mert most még jól vagyok.
És nem akarok kiszolgáltatottá válni nektek vagy az orvosoknak.
Van egy szerem erre a célra néhány éve.
- Néhány éve? - Igen.
- Miért nem mondtad korábban? - Biztos akartam lenni benne.
- És most biztos vagy benne? - Igen, az vagyok.
Most kaptam meg az új adagot, a korábbi lejárt.
- Nem akarok már élni. - Nem akarsz élni?
Nekem sincs mindig kedvem megtenni dolgokat.
Keetnek és Noah-nak semmihez sincs kedve. Van ilyen.
- Ez nem ok rá, hogy megöld magad. - Ez egy kicsit...
- Nem kell szépíteni. - Befejeztem, Iris.
- Apu! Beteg vagy? - Nem.
Sajnálom!
De ha nem mondom el...
Így legalább hozzá tudtok szokni a gondolathoz.
- Szokjunk hozzá? - Igen.
De apu, legális ez egyáltalán?
Ez a por nagyon humánus megoldás. Gyakran használják.
Ezt egyáltalán nem értem.
Egészséges vagy. Itt van neked Iris és én.
Nem vagy tolószékben. Keddenként vigyázol a gyerekekre.
Unokáid vannak. Gyönyörű házban élsz.
- Független vagy. Miért? - Mondtam már: elég volt az életből.
Miféle érv ez? Nem vagy már kisgyerek!
- Iris, ne már! - Mi van? Nem értem!
Nem értem. És rohadtul nem is akarom megérteni.
Tudom, hogy ezt nehéz megemészteni.
De nincs megfelelő időzítés. Vagy korán mész el, vagy későn.
És én inkább korán szeretnék.
Ezért akarok kiszállni pár hónapon belül.
Kiszállni? Jesszusom, apu! Az élet nem egy szaros kártyaparti!
Egy kicsit hagyjuk, hogy leülepedjen.
Igen.
"Kiszállni..." Ez komoly, apu?
Ezt ide tehetem?
Nem tudsz aludni?
- Coco, aludj már, kérlek! - Terrorizálod anyukádat?
- Tényleg csak ez segít? - Igen.
Csak ettől nyugszik meg.
- Máris óriási az ökológiai lábnyoma. - Az abortusszal már elkéstem.
- Jan meg akar halni. - Mi?
- Most viccelsz, ugye? - Nem.
Komolyan?
Gyere ide!
- Zöld. - És hogyan akarja csinálni?
Van valami pora évek óta, amit majd bevesz.
- Micsoda? - Ja.
- És ezt lehet? - Azt hiszem, illegális. Lau...
Kerülj ki, te idióta!
Mi van már!
- Szeretnéd, ha beszélnék vele? - Gondolod, hogy meg tudod győzni?
Igen. Figyelj, ha akarod, megteszem.
Lebeszélem róla. Ha kell, erővel.
Basszus...
- Eldobtad? - Nincs nálam, de ott van egy.
Azt használhatod.
- Elmondtad a gyerekeknek? - Nem.
Ennek semmi köze hozzád. Ne is gondolj ilyesmire.
- Nem gondoltam ilyesmit. - Basszus, ne haragudj!
Ez csakis Janról szól. Nem rólad, és nem is Ivanról. Ennyi.
- Szerinted meg fogja tenni? - Igen.
Igen. Szerintem is.
- Tedd azt el! - És mit éreztek ezzel kapcsolatban?
Nektek ez természetesen nagy sokk.
De próbáld az ő szemszögéből nézni. Ez persze nem könnyű.
De valahol nagyon szép, hogy a kezébe veszi az irányítást.
Őszintén szólva, büszke vagyok apátokra, hogy van hozzá mersze.
Az időzítő be van kapcsolva. Ha nem végeztél, a te bajod. Mennünk kell.
Korábban is említette, hogy nem akarja megvárni, míg leépül.
- Ha lehet, inkább kihagyná. - És ez így rendben is van, ugye?
- Én sosem hallottam ezt. - Dehogynem, Iris.
Nem kellett volna eljönnöm.
- Már mész is? - Sziasztok! Szia, Keet! Szia, Noah!
- ...jó, akkor ezt még kivesézzük. - Ha már itt tartunk...
Hogy telt a hétvégéd, Iris?
Nagyszerűen.
Az... apám közölte velünk, hogy nem akar tovább élni.
Meg akar halni.
Csak így egyszerűen.
- Jézusom! - Bocs!
Jó illata van. Ez a híres lasagnéd?
Igen.
- Kösz, hogy felvettetek! - Ugyan már!
Biciklin nem tudtad volna elhozni a lasagnét. Érdekes lett volna.
Meg is érkeztünk.
Édesem, nálad van a táskám?
Hé!
Add ide a szatyrot!
- Még egy doboz. - De az szerintem valami más.
- Azok játékfigurák. - És azok mik?
Csinálhattok egy kis mellékfolyót például. Tessék.
Tegyünk be egy filmet!
Minél később kezditek, annál kevesebbet nézhetitek.
Gyertek! Nem, gyertek! Noah, te is!
- Hogy ment Lolával? - Nem volt semmi gond.
- Alszik. - Mint egy baba.
- Egy igazi angyal. - Édes.
- Apa, kérsz belőle? - Kérek.
Jól néz ki.
- Minden oké? - Igen, egyelőre.
- Nagyon guszta. - Elizabeth?
Ez kihűlt. Így nem jó. Vissza kell tenni a sütőbe.
Tegyük vissza.
Megoldod?
- Megnézted azt a weboldalt? - Igen, de az elég bonyolult.
Én egyszerűbben szeretném.
Szeretném, ha könnyű lenne a vége nekem is és nektek is.
Ezért szeretnék kijelölni veletek egy napot.
A születésnapom környékén, ahogy már mondtam.
Lehet a születésnapomon is, vagy pár nappal később.
De túl sokáig nem húznám.
Mit szólnátok a születésnapjához?
- Az jó. - Igen?
A születésnapod megfelel nekünk.
- És neked, Iris? - Nekem rohadtul nem felel meg.
- Anyu! - Igen, drágám?
- Nem működik. - Indítsd el a filmet!
- Már próbáltam. - "Lejátszás".
- Már tízszer próbáltam. - Nem tízszer, csak egyszer.
- Ez a céges gépem. Minden rajta van. - Megnézem.
Ivannal már megbeszéltem néhány dolgot.
Úgy gondolom, jó ötlet lenne készíteni egy forgatókönyvet.
A neten olvastam, hogy sok család használ ilyen forgatókönyvet.
Szerintem mi is írhatnánk egyet.
Elnézést! Már működik.
Annyi elintéznivaló lesz!
Az előfizetések lemondása, a ház, a bútorok...
Hamvasztás vagy temetés...
A koporsó illetve urna, dalok, beszédek, gyászjelentés...
A házról is beszéltem valakivel.
Okosabb lenne már most eladni.
Úgy kevesebb lesz az örökösödési adó.
Most hirtelen tényleg végigcsináljuk?
Hirtelen teljesen rendben van ez az egész?
Apa, szeretnéd, ha ott lennénk, amikor megölöd magad?
- Iris! Megbeszélhetnénk ezt máskor? - Most akarom tudni.
Iris, még nem tudom. Beéred ezzel?
Azt hittem, ti már mindent kigondoltatok.
Nem ez a lényeg. Nem akarlak veszélybe sodorni benneteket.
- A szülinapodat még megünnepled? - Igen.
- És mindenki tudni fogja? - Nem, dehogy fogja.
- Csak egy sima szülinapi parti lesz. - Egy búcsúparti.
Add ide a tányérod, apa! Szedek neked.
Nos, mint tudjátok, cégünk abban a megtiszteltetésben részesült,
hogy részt vehetünk a Vízügyi konferencián,
amelyen Iris fog előadást tartani.
- Igen. - Jó reggelt!
A "Vizet az életért" projektünkről szeretnék beszélni.
A menekültek több mint fele úgynevezett klímamenekült.
A mi modelljeink segítségével biztosíthatjuk,
hogy a világ legszárazabb területein is legyen elegendő víz.
Így például az, aki Turkanában él,
Kenya legszárazabb régiójában, az várhatóan
tíz évvel tovább élhet.
A mostani körülmények között nem élné meg az 50-et.
El tudják ezt képzelni?
Hollandiában 50 évesen költözünk el a szüleinktől.
Ez azt jelenti tehát, hogy életet biztosíthatunk,
egy minőségibb életet a jövő generációinak.
Hacsak nem akarunk inkább meghalni.
De lássuk a modellt... Kicsit visszalapozok.
Először lássuk a vízszabályozást. Erre több...
Várj!
Nagy gitárjátékkal kezdődik, aztán... Elég egyszerű dallam.
Várj! Még egyszer.
Na még egyszer!
Várj, megnézem.
- Nem érti. - Egész nap ez megy a fejemben.
- Ki énekli? - Itt van a fejemben. Nem emlékszem.
- Valami a múltról. - Csináld még egyszer!
- Először gitár... - Énekelned kell.
Aztán megszólal a zongora, és kezdődik elölről...
Tartsák, kérem! Köszönöm!
Jó napot!
- Értesz valamennyire a zenéhez? - Igen.
Eldúdolhatok neked egy dalt, hogy felismered-e?
- Hogy? - Nem emlékszem a dal címére.
Persze.
Először gitár szól, gitár, gitár, aztán...
Aztán megint.
Nem egyszerű.
Két dal jut eszembe.
A "How Can We Hang On To A Dream" Tim Hardintól,
és talán, az akkordok miatt, a "Cause" Rodrigueztől.
Ez most elég ismert a dokumentumfilm miatt. De nem biztos.
- Az édesapádnak kell? - El tudnád küldeni emailen?
- Amit ebédkor mondtál... - Elküldenéd?
Igen, persze.
- Alá tudnád íratni ezt még ma? - Persze.
Laurát hívtad...
Jézus, Lau! Milyen idióta ír ilyen marhaságot? És láttad a szobámat?
Van hozzá helyünk. Ez egy Denon.
Később még beszélünk. Szia!
Szia!
- Elizabeth nem akart jönni? - Nem, úgy gondolta... Fogd meg!
Úgy gondolta, ez csak ránk tartozik.
És szerintem igaza van.
- Otthon van a gyerekekkel? - Igen.
- Szia, apa! - Szia!
Nyilván klassz, amikor a gyerekek is jönnek,
de már mindenről saját véleményük van.
- Ahogy Elizabethnek is, persze. - Igen.
Elég bizarr, de azt hiszem, kezdek hozzászokni.
- Te nem? - Nem.
Szia, apa! Tehetnénk matricát arra, amit meg akarunk tartani.
Vettem néhányat. Én leszek a zöld, te a piros.
Ha két matrica kerül valamire, akkor sorsolunk.
- Akciós volt? - Nem.
Még nem mondtad, mikor jó neked. Megtennéd?
- Mi? Most? - Igen, hogy ez meglegyen végre.
Persze. Oké...
Lássuk csak!
- A parti napján? - Például.
- Jó, az jó nekem. - Igen?
- Igen. - Szuper! Akkor megvan a dátum.
Ez megnyugtató, nem, apa?
Lent kezdem.
Megint én vagyok. Lemegyek az ipari lámpákért.
Nem, a kanapé nem kell.
- Kérsz valamit inni? - Nem, köszi!
Igen, ezt sejtettem.
Azt hiszem, én is lent kezdem.
- Kimenjek addig? - Nem kell...
Azt hiszem, jobb lesz úgy.
- Hova ment apa? - Nem tudom.
Anya ruhái még mindig itt vannak. Tudtad?
Nem.
- Én azt hiszem, ott akarok lenni. - Hol?
- Apa utolsó perceinél. - Nem lehetsz ott. Apa megmondta.
Nem kell megtudnia.
Nem engedhetjük, hogy egyedül menjen el.
- Végeztél odafent? - Igen.
- Gyors voltál. - Igen.
Nekem nem kell mindent egyeztetnem valakivel.
STRATÉGIÁK A KLÍMÁVAL ÉS VÍZZEL KAPCSOLATOS PROBLÉMÁK...
SZIA IRIS! NEM EZEK KÖZÜL VALAMELYIK AZ A DAL? HANS
- Szia! Elutazunk? - Nem. Ideköltözöm.
Apa!
Mit szólsz hozzá?
- Kérsz kávét? - Nem. Mindjárt végzek.
Apa!
- Megveszi? - Tessék?
Azt a poharat.
- Hát... - Nem?
Szállj le onnan!
Hahó! Hozzád beszélek. Ez nem a te kanapéd, amin ugrálsz.
Mi a probléma?
Otthon is engedi a kanapén ugrálni?
- Miért? - Ez az én kanapém.
- Akkor miért van itt? - Egy félreértés miatt.
A bátyám elfelejtett felhívni.
És ezért beszél így a lányommal?
- Igen. - Vigyázzon a szájára!
Maga meg inkább vigyázzon a kölykére!
Tessék? Liv, gyere!
Ennek a nőnek elment az esze. Gondolhattam volna, egy ilyen helyen!
Hölgyem!
- Fizetett? - Nos, ez az enyém.
Hadd nézzem! 3,50 lesz.
Nem érti, ez az enyém. Az apámtól kaptam négyéves koromban.
- Ben! - Hölgyem, mi a probléma?
Ez az én babakocsim, és hazaviszem magammal.
- Nem sétálhat csak úgy ki holmikkal. - Csak úgy?
Ez, a poharak és a kanapé a családomé.
- Amiket most visszaviszek. - Sajnálom!
Megértem, hogy ez bosszantó, de visszaveszem a dolgaimat.
Nem tehetünk kivételt.
- Mennyit is mondott? - 3,50-et.
- Fizethetek kártyával? - Az plusz 50 cent.
Most már befejezhetjük, nem?
Apa, remek színész lett volna belőled.
Gyerünk, ébresztő!
Apa!
Na, milyen volt?
Hát... szuper volt.
- És neked, Ivan? - Szerintem ez most jól ment.
Gyakorolnom kell még a joghurttal, hogy egyszerre le tudjam nyelni.
- Hozzak még joghurtot? - Igen.
Mit kell tennünk először, amikor reggel megtalálunk?
Ezt már elmondtam.
Igen, de segít, ha többször átismételjük.
A legfontosabb, hogy meggyőződjünk róla, hogy apa halott,
és hogy ne érjünk hozzá.
Aztán hívjuk az orvost, ő pedig a rendőröket. A sorrend nagyon fontos.
Hogy állapítjuk meg, hogy halott, ha nem érhetünk hozzá?
Előbb kellene kesztyűt húznunk. Tele lesz a hall ujjlenyomattal.
Igen.
Igazad van. Akkor magunkkal visszük a kesztyűt,
kint a járdán felvesszük,
és még párat felakasztunk kint a kertben. Erről majd eszünkbe jut...
Tele lesz a ház ujjlenyomattal, hiszen épp parti lesz.
Ez igaz.
De a neten azt írják, hogy így kell csinálni.
Azt is szokták, hogy egy videóban elmondják, önként teszik,
senki sem kényszeríti őket és egyedül vannak.
De ez benne van a végrendeletemben, ami az asztalon lesz.
Igen, az jó. Mit gondolsz?
- Azt, hogy iszom egy sört. - Én is kérek.
Szeretnéd gyakorolni a videót, vagy majd egyedül?
És is kérek egy sört!
- Jó napot! - Jó napot!
Nagyon érdekelne minket a ház, és gondoltam, megnézném.
- Eladó, igaz? - Igen, persze!
- Jöjjön csak be! - Nem baj? Nagyon kíváncsi vagyok.
- Egyáltalán nem baj. - Nagyszerű.
Amszterdamból jöttünk. Öten vagyunk.
Csodálatos! Akkor tele lesz a ház élettel.
Ez a hall. A padló üvegmozaikból van.
De ha ódivatúnak érzik, lecserélhetik.
- Ugye, apa? - Tessék?
Hogy az üvegmozaik a hallban könnyen lecserélhető.
Persze, gondolom.
- Hozhatok valamit inni? - Nem, köszönöm!
Lássuk a konyhát!
Minden megfelel a legmodernebb konyhai elvárásoknak.
Szép nagy ablakkal. A hűtőszekrény új.
Jéggép is van benne.
A szekrényeket kifejezetten ehhez a házhoz tervezték.
Ez egy igazi 70-es évekbeli álomház,
amit nem lehet megunni, mert úgy van tervezve. Igaz, Ivan?
- Igen. - A hölgy érdeklődik a ház iránt.
Nem kéne ezt az ingatlanosra bízni?
Miért? A hölgy most van itt, nem?
- Nos... - Jöjjön, nézzük meg a kertet!
A kert elég védett, és van elég hely a bringáknak is.
Még a régi hintánk is itt van, ha a bátyám nem lopta el.
Nem, még itt van. És máris a teraszon vagyunk.
Rengeteg füves terület van. Ideális hely a sütögetésre.
Menjünk akkor a nappaliba!
Ezt meg kell olajozni.
Nos, ez az. Hatalmas tér, gyönyörű, határozott formák.
És rengeteg fény. Kandalló, hőszigetelt üveg.
- Ennél többről nem is álmodhat. - Azt hiszem...
És az edzőterem, apa? Az marad?
Igen.
Eladó az is. A legjobb cuccok. Majd megegyezünk.
- Azt hiszem, visszajönnék inkább a... - Ne, nézzen csak körül!
És itt a férfi, aki a fél életét itt élte le.
Ha lenne még kérdése, ő az apám, Jan.
November 28-án meg fog halni. Pontosan itt, ahol állunk.
Ez az időpont megfelelne az átadáshoz?
Vagy előbb el kell adniuk a házukat?
Bár a mostani ingatlanhelyzetben ez csak formalitás.
- Megadjam az ingatlanos számát? - Igen.
Mi van?
Nagyon sajnálom! A húgom egy kicsit...
Mi van?
Hé! Hagyd abba! Mit művelsz?
Tudtam, hogy nem jó ötlet ez a visszaköltözés.
Ó, igen? Inkább készségesen átsegíted apát a túlvilágra.
Ez nem igaz! Csak tartanunk kell magunkat a megállapodásunkhoz.
Na, akkor van egy hírem. Itt vagyok.
Azt hiszed, meggondolja magát, ha sok időt töltesz vele?
Dehogy.
Szervusz, Ivan! Mit keresel itt?
Jó kérdés. Mit keresel itt?
Hogy mit keresek itt?
Te akarod, hogy minden úgy maradjon, ahogy volt. Te mit keresel itt?
Apával akarok lenni, amíg még megtehetem.
Te is ezt akarod, apa?
- Látod, ennyire örül neki. - Legyetek kedvesek egymással!
Kövessük a forgatókönyvet! Akkor mindenki nyugodt maradhat.
Lehet, hogy nehéz felfognod, de ez nem rólad szól.
Gyerekek...
Jó srác vagy! Tényleg!
Ier, hoztam sört.
- Hol a poharad? - Nem tudom.
Tessék, fogd meg! Hozok egyet.
- Miért nem csináljuk ezt gyakrabban? - Mert kurvára megöregedtünk.
Iris! Bent vagy?
Igen.
Én hazamegyek.
- Maradj! Coco már úgyis alszik. - Igen, de holnap dolgozom.
De szerda este van. Azt mondtad, nem jöhet közbe semmi.
Hamarosan zárnak.
Akkor átmegyünk máshova.
Nem, fáradt vagyok. Azt hiszem, megöregedtem.
- Nem, dehogyis! - De! Mindjárt kezdődik a műszakom.
Ünneprontó!
Iris!
- Igen? - Ugye nem azzal a kis szarossal vagy?
- Nem. Miért? - Az a srác nem is az eseted.
Ier!
- Ne tégy olyat, amit én se tennék! - Oké.
- Majd hívlak. - Jó.
- Jó szórakozást! - Szia!
- Lehet, hogy szex kell neki? - Mi?
Az apám meg akarja ölni magát, de lehet, hogy csak szexelnie kéne.
Mi a franc? Miért beszélsz most az apádról?
Nem tudom, csak eszembe jutott.
Hagyd abba!
Mennem kell. Holnap suli.
Ne már! Minden fiú erről álmodik.
Nem, nem hiszem.
Bocs! Nincs semmi baj.
Mit csinálsz?
- Elengednél? - Nem.
- Gyerünk, engedj el! - Nem.
Haza akarok menni!
Nem hiszem, hogy haza akarsz menni.
Na jó. Engedj már el!
Basszus!
Ne haragudj!
Jól vagy?
Hozzak jeget?
- Miben segíthetek? - Telefonon hívtak.
Igen. Szólok a főnöknek.
- Két kávé. - Köszönöm!
Iris, itt vagyok!
Hallak.
Kértem neked kávét.
Kávét?
Felkelnél végre?
Nem.
Tudtad, hogy úgy tervezik ezeket a helyeket,
hogy ne akarj sokáig itt maradni?
Direkt túl szűk a hely az asztal és a pad között.
A fény túl erős.
De arra nem gondoltak,
hogy ha lefekszel..., nem is olyan rossz.
- És két vödör csirkeszárny. - Köszönöm!
Jó étvágyat!
Apa! Csirkeszárny?
Szerintem kedves ötlet volt, hogy hazaköltöztél.
- Ez 2009? - Igen.
- Szia! - Szia!
- Segítsek? - Igen, fogd ezt!
- Nincs ehhez egy kicsit korán? - Később a héten nem lesz időm.
Gondoltam, előkészülök egy kicsit.
- Lolával? - Igen.
Lola is segített, mert mostanában nem hajlandó az ágyában aludni.
Rögtön sírni kezd.
Tessék, ezt nézd!
Ez a hűtőbe megy. Ez a joghurt, amit apa kért.
Megnéztem, 14-én jár le.
Iris! Rágcsálnivaló is kell apa szülinapjára.
Vennél majd?
- Persze. - Köszi!
Iris és nagyapa vásárolni megy. Klassz, ugye?
Igen, drágaságom. Nagyapának szülinapja lesz.
Nem itt kell jobbra menni a boltba?
Nem. Egyenesen kell menni.
- Iris, itt kell jobbra fordulni! - Nem.
Egyenesen kell menni.
Mi ez az egész, Iris?
Ne aggódj! Becsomagoltam neked.
Minden van. Fogkefe, útlevél, tiszta alsónemű.
Nem akarok elutazni.
Nekem sem tetszik minden, ami történik velem.
- És mi van Ivannal? - Mi van vele?
Iszonyú mérges lesz. Nem akarom ezt, Iris.
Mennyi időre megyünk el?
És hová?
- A hegyekbe. - A hegyekbe? Te megőrültél!
Egyáltalán nem. Átmegyünk Németországon, és már ott is vagyunk.
Köszi!
Hány napos matricát vettél?
Csak hetes és éves volt.
Szóval éveset vettem.
Jössz?
Miután elvesztettem a munkám
Két héttel karácsony előtt
És beszéltem Jézussal a csatornánál
A pápa meg azt mondta, Ez nem az ő istenverte dolga
Miközben az eső a pezsgőt kortyolta
Jött az én észt arkangyalom És döntötte belém az italom...
Na, lássuk!
Ó, igen!
Hozd a táskád!
- Tessék. - Köszi!
Várj már, Iris!
Már majdnem ott vagyunk, apa. Gyere!
Nézzük csak!
Tíz, kilenc, nyolc, hét, hat, öt,
négy, három, kettő, egy!
Ma szülinaposunk van, hurrá, hurrá,
És szerintem te vagy az
Ezért ünneplünk most téged
Ezzel a dallal kívánunk
Sok boldog évet, Sok boldog évet, hurrá!
Boldog szülinapot, apa!
Ne haragudj! Tudom, máshogy képzelted.
Hoztam ajándékot is.
Te jó ég! Nem hiszem el, hogy megtartottad.
Úgy volt, hogy ide megyünk 16 éves koromban.
Igen, de anya akkor lett először beteg.
És most itt vagyunk.
Írtál is bele valamit.
"Nagy csak teljes valódban lehetsz
Ne zárj ki s ne nagyíts fel semmit, mi nem te vagy. Mindenben légy ott.
A legkisebb dolgokban is légy egész.
Mert minden tóban ott csillog a teljes Hold,
mert magasan ragyog."
Köszönöm, drágám!
Tessék.
Miért csinálod ezt?
- Leselkedtél utánam? - Igen.
Jót tesz a vérkeringésnek.
És szükséged volt rá?
Azt nem tudom. Egyszerűen csak élvezem.
Csak élvezed...
Azt teszed, amihez csak kedved szottyan.
Ami épp az eszedbe jut. Senki más nem számít.
Apa!
Nincs valami, amihez igazán kedved volna?
- Kagylót enni a La Coupole-ban? - Nem.
Meghallgatni Bob Dylant? Nemsokára koncertje lesz.
Nem.
- A tengerhez menni? - Nem.
- Szexelni? - Nem.
- Egy nagyon szép nővel. - Nem.
- Egy kurvával? - Nem.
- Én fizetem. - Nem.
Nem akarsz beszélni valakivel? Egy pappal... Gyónhatnál.
Elment az eszed?
Akkor meg mit akarsz?
Semmit, Iris. Tényleg nem akarok semmit.
Akkor miért nem magyarázod el?
Mert akkor sem értenéd meg.
- Szerinted nem tudok együttérezni? - Nem.
- Ezt mondtad. - Nem ezt mondtam.
Azt mondtam, hogy mondhatok bármit, akkor sem értenéd az én fejemmel.
- Ezt nem tudhatod. - De tudom.
- Próbáljuk meg! - Nem.
- Egy próbát sem érek? - Iris, te tele vagy élettel.
Sosem tudnád átérezni, amit érzek.
A szívás az, hogy egyedül vagy. Úgy születsz, és úgy is halsz meg.
Közben pedig képtelenek vagyunk más nézőpontját a magunkévá tenni.
Ez nem igaz! Csak próbálkozni kell.
- Egyszerűen kizársz. - Itt vagyok, és beszélek hozzád.
- De nem mondasz semmit. - De igen, csak nem figyelsz.
Szándékosan kiközösítesz.
Mit mondasz? Tudod egyáltalán, mit jelent, ha valakit kiközösítenek?
Tudom, milyen. Pontosan ilyen érzés.
- De te persze nem értheted. - Nem, nem érthetem.
Fordulj fel! Barom!
El kell engedned.
Úgy érzem, fényévekre távolodtam mindentől.
Eleget éltem.
Hiányzik az anyád, Iris.
Hiányoznak a vele töltött napok.
Nem bírom tovább.
Akkor most hol van? Odafent vár rád?
Nem tudom.
- Csak azt tudom, hogy nincs itt. - De én itt vagyok.
Én itt vagyok.
Nagyon köszönöm! Igyunk apátokra!
Janra!
Szia, Noah!
Kinek kell egy ekkora ház?
A mostani piacon rengeteget ér.
Vagy ki is adhatja.
- Gerard, van egy öngyújtód? - Igen.
Adja ki! Ha kiadja...
- De sok a munka rajta. - Könnyebb eladni.
Köszi!
- Hu! - Ki az?
Hátulról rám támadsz? Na, megállj! Most elkaplak!
- Iris! - Keet, gyere! Indultok.
Ó, indultok.
- Megyünk. - Igen, rendben.
- Majd hívj, jó? - Jó, persze.
- Oké, szia! - De tényleg hívj!
- Jan, indulunk! - Várj! Átvennéd Lolát?
Köszönöm, hogy eljöttetek!
- Majd találkozunk! - Kösz, Jan!
Kitaláltok?
Hamarosan alszol? Aludni fogsz?
Gyere a mamihoz! Szia, drágám!
Szia!
Gyere, édesem!
- Keet, jössz? - Megyek!
Menj ki a kocsihoz!
Majd megyek.
- Keet, jössz? - Megölelted a nagyapát?
- Gyere ide! - Szia, papa!
- Szia, angyalom! - Szia!
Szia! Este találkozunk! Vezess óvatosan!
Iris!
Az meg mi?
Hányáscsillapító. Fokozatosan kell adagolni.
Tegnap kezdtem.
- És az mi? - Az a por.
Nem bírom végigcsinálni.
- Semmi baj. - Biztos?
- Te maradsz? - Igen.
Eszedbe jutott végül az a dal?
Nem.
Az életem a végéhez ért. Az életem teljes.
És eljött az ideje, hogy önként lezárjam.
Amint látható, senki sincs velem. Senki sem segít nekem.
Búcsúlevelet és végrendeletet hagyok hátra.
RÓZSASZÍN HOLD
Magyar szöveg: Záhonyi Barbara Iyuno