Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Când vezi o stea și îți pui o dorință
Visele tale devin realitate
Nu-i așa că acest cântecel e molipsitor? Salutare!
Mă numesc Cricket. Mai exact, Jiminy Cricket.
Și o să vă spun o poveste grozavă.
E o poveste care a început cu mult timp în urmă.
De fapt, e o poveste care s-a întâmplat odată ca niciodată, cu mult timp în urmă.
Așa. E mult mai bine. Mult mai exact.
N-am înțeles niciodată expresia asta. Cum adică „odată ca niciodată”?
Hei, cine spune povestea? Eu sau tu?
Păi, tu cine ești?
Sunt tu. Doar că mai în vârstă și mai înțelept.
Serios? Cum ți-ai dat seama?
Fiindcă eu sunt naratorul care spune povestea retroactiv.
Știu precis ce ți se va întâmpla în această aventură.
Serios? Atunci, permite-mi să te întreb dacă-mi va mai fi vreodată cald.
Continuă să mergi! Vei afla.
Halal povestitor ești!
Să continui?
Fă-ți de cap! Povestește cum îți poftește inima!
Mulțumesc.
Odată ca niciodată, cu mult timp în urmă,
călătoriile mele m-au purtat într-un sătuc pitoresc.
„Mastro Geppetto. Tâmplar, fabricant de ceasuri, jucării, ciudățenii.”
Ciudățenii? Pare genul meu de loc.
„Poate că aici ceva disting
„În spatele urechii îl ating
„Nu-i un simplu băiat, doar. Ci o jucărie pentru un păpușar
„Mă gândesc cu un mic fior Când de el mi se face iar dor
„Inima-i atât de fragedă, cântecele, nerostite
„Ce ar fi putut fi
„În vise îmi apare Perfect se-ntrezare
„Dacă aș putea face cumva Ca aceste vise să se adeverească
„Poate nu voi găsi vreodată
„Imaginea din minte
„Amintirea poate să determine
„Ceea ce simțeam Când era cu mine.”
Se râdea atât de mult
Dar nu ne dădeam seama
Nu ne-a fost sortit Un final fericit
Vai, ce bine s-ar simți Dacă nu doar o amintire ar fi
Dar doar amintire se va vădi
Felul în care acești ochi bătrâni pot iscodi
Cum era cu adevărat
Când el era aici
Alături de mine
Da.
Nu-i rău deloc.
Scuzați-mă, doamnă!
Ei bine...
Figaro, l-am terminat. Cum ți se pare?
Serios?
Eu cred că seamănă mult cu el.
Foarte mult.
Nu, Figaro, iar este signore Rizzi.
Nu, signore Rizzi, îmi pare rău! Am închis deja, la 18:04.
- Fix la apus. - Îmi pare rău că te deranjez, Geppetto.
Am văzut că ai lumina aprinsă și am zis să-ți mai cer o dată.
Te rog, vinde-mi ceasul cu cuc,
cel cu rățușca drăguță și cu micul aligator pe el!
Acel ceas nu e de vânzare, așa cum v-am spus de atâtea ori.
Îți dau douăzeci de lire. Treizeci de lire.
Spune cât ceri, Geppetto, și plătesc!
Sunt neprețuite, signore!
Îmi pare rău, dar nu vă pot vinde niciun ceas cu cuc.
Dar dacă nu-ți poți vinde ceasurile, de ce ai magazin?
E complicat. Poate vreți o cutie muzicală?
Noapte bună, Geppetto! Plec dezamăgit de aici.
Pur și simplu nu înțeleg, nu-i așa, Cleo? Ceasurile mele sunt totul pentru mine.
Ceasurile mele sunt cele mai speciale creații ale mele.
Le-am făcut pentru mult iubita mea Constanza,
iar ea le iubea pe toate.
Pe fiecare în parte.
Dar nu le-a iubit niciodată cum te-a iubit pe tine, dragul meu băiat.
Dragul meu băiat.
Gata cu aceste gânduri triste! E timpul pentru niște fericire.
De asta ți-am oferit acest zâmbet. Ca să fii mereu fericit.
Cum te numești?
Ar trebui să ai propriul tău nume. Da. Care să fie?
Care să fie?
Te-am sculptat din lemn.
Te-am făcut din pin.
Ești un băiat făcut din pin.
Pin-occhio. Pinocchio.
Pinocchio. Da!
Ești de acord cu numele „Pinocchio”?
Da!
Vezi, Figaro? Îți place numele „Pinocchio”? Da, da!
Hei! Nu!
Hai să dansăm!
Asta numești tu muzică?
Nu te teme, Figaro! Nu!
Nu. De ce? Pentru că te place.
Figaro, nu!
Chiar și Cleo crede că este foarte frumos.
Figaro, vino! Nu fi o pisică atât de fricoasă!
Figaro!
Ce e?
Da. E aproape timpul, dar...
Așteaptă!
Da!
Acum e timpul pentru somn.
Da.
Noapte bună, Cleo, copilașul meu de apă!
Noapte bună!
Noapte bună, sărbătoritul meu frumos!
Ce noapte frumoasă și senină! Frumos!
Figaro, uite-l pe Pinocchio în lumina lunii!
Aproape că arată ca un băiat adevărat.
Uite, Figaro! Uite! O stea căzătoare!
N-am mai văzut una de atât de mult...
Ar trebui să ne punem o dorință. Nu?
Lumina stelelor, stele strălucitoare. Prima stea care mi se întrezare.
Îmi doresc...
Cum s-o spun?
Îmi doresc...
Figaro, vrei să știi ce mi-am dorit? Mi-am dorit...
Nu. Dacă ți-aș spune, ai crede că sunt...
Problema acelui ceas este că nu tace.
Te-ai prins? Nu tace. Tic-tac, ceasul face tic-tac încontinuu?
Nu contează. E târziu.
Totuși,
Figaro, ar fi minunat dacă mi s-ar îndeplini dorința.
Minunat.
Măiculiță! E viu!
Măi să fie! Ce se întâmplă?
- Sfinte Sisoe! Poți să mergi! - „Sfinte Sisoe! Poți să mergi!”
Să nu-mi cred ochilor! Poți să vorbești!
„Să nu-mi cred ochilor! Poți să vorbești!”
- Nu, tu poți să vorbești. - „Nu, tu poți să vorbești.”
- Știu că eu pot vorbi. Dar și tu poți. - „Știu că eu pot vorbi. Dar și tu poți.”
Bine, bine.
Vă puteți relaxa. Am venit. Care este...
Da. Văd care este problema.
Să nu-mi vină să cred! O zână!
Nu ești adevărat, nu-i așa?
Normal că e adevărat! E viu, nu-i așa?
- Și tu cine ești? - Jiminy Cricket.
Insectă, boulevardier, flâneur, entuziast al distracției. Tu cine ești?
Bunul Geppetto și-a pus o dorință din adâncul inimii, așa că am venit.
- Sunt Zâna Albastră. - „Sunt Zâna Albastră.”
- Nu, eu sunt Zâna Albastră. - „Nu, eu sunt Zâna Albastră.”
Înțeleg care e problema.
- Să încercăm din nou! Sunt Zâna Albastră. - Bună, Zână Albastră!
Așa mai merge! Da, eu Zâna Albastră.
- Tu cum te numești? - Nu știu.
L-am auzit pe Geppetto numindu-l „Pinocchio”.
Numele meu este Pinocchio.
Se pare că ai capul făcut din pin alb. De aici, Pinocchio.
Potrivit pentru un băiat cu cap de lemn.
- Sunt un băiat? - Un băiat de lemn.
Geppetto, cel care sforăie acolo, este tâmplarul, nu-i așa?
Da, cred că l-ai putea numi tăticul lui Pinocchio.
- „Tăticul”? - Da, tătic. Tati. Știi tu, tată.
Așa ar fi fost dacă Pinocchio era un băiat adevărat.
Dacă Geppetto voia băiat adevărat, de ce a sculptat o marionetă?
Sigur, există alte metode de a face un băiat,
dar nu cred că Geppetto iese prea des din casă,
deci cred că asta e tot ce a putut face cu ce avea.
Dar eu sunt doar un greier vorbitor,
deci nu sunt în măsură să judec ce este real.
- Dnă Zână Albastră, eu sunt adevărat? - Da, Pinocchio, ești adevărat.
O marionetă vie și adevărată, vopsită ca să arate ca un băiat viu și adevărat.
Aproape ceea ce și-a dorit tatăl tău.
Deci, când devin un băiat adevărat și viu?
Fiindcă pare că asta îl va bucura pe tatăl meu.
„Mică marionetă făcută din pin Dorința lui Geppetto s-a auzit din plin
„Dar sentimentele-i erau încâlcite Ca niște sfori încolăcite
„Lumina stelei a dat viață unei jucării O marionetă plină de uimire și bucurii
„Dar, ca să fie adevărat Trebuia să treacă o încercare, neapărat”
Geppetto și-a făcut partea, iar eu am făcut-o pe a mea.
Depinde de tine să devii adevărat.
Trebuie să dovedești că ești curajos, cinstit și altruist.
Cum fac asta?
Învățând să alegi între bine și rău.
- Bine, dar cum fac asta? - Îți va spune conștiința.
„Con Știința”? Cine este?
Nu, „conștiință”. Abstract, substantiv, singular.
Conștiința e vocea aceea liniștită pe care mulți oameni refuză să o asculte.
Și asta este problema cu lumea din ziua de azi.
Tu ești conștiința mea?
Eu? Nu, nu sunt o conștiință.
Sunt un greier. Insectă, nu instinct.
Ai vrea să fii conștiința lui?
Eu? Nu, mulțumesc. Am destule pe cap.
Serios? Eu văd un suflet pierdut, o insectă fără căpătâi.
Un vagabond fără niciun rost, care țopăie din casă-n casă,
fără direcție, fără slujbă, fără planuri și fără niciun scop în viață.
Ascultă aici!
Dacă cineva se strecoară în casa cuiva ca să se încălzească
și, mă rog, o fi fost dat afară dintr-o casă sau două, dar...
- Bine, ai dreptate. - Uite care-i treaba!
Știi care e diferența dintre bine și rău?
Poți să fii sigură că știu.
Mă consider o insectă cu standarde morale înalte,
indiferent de ce ai auzit.
Atunci, rămâne stabilit. Îngenunchează, dle Cricket!
Prin urmare, te declar conștiința lui Pinocchio.
- Conștiința temporară. - Desigur. Conștiința temporară.
Până când Pinocchio își va forma una proprie.
Din acest moment, ești protectorul cunoștințelor despre bine și rău,
și un consilier de încredere în momentele de ispită.
Ridică-te, Sir Jiminy Cricket!
Hei! Așa mai merge!
„Lasă-ți slujba să-ți redea mândria Și, conștiința să-ți ghideze călătoria
„Dragul meu Pinocchio, lasă-mă să-ți spun Că a venit vremea să-mi văd de drum.”
Vai, iar face rime! Se pare că vom fi pe cont propriu.
Pinocchio, când un băiat e curajos, cinstit și altruist,
îl face mândru pe tatăl său.
Și, ca să fii adevărat, nu contează în primul rând din ce ești făcut.
Contează ce ai în suflet.
Soarta este blândă
Le aduce celor care iubesc
Dulcea împlinire
Dorul lor secret
Ca un fulger, din senin
Soarta intervine și vede cine ești cu adevărat
Când vezi o stea și îți pui o dorință
Visele tale
Devin realitate
Ce a fost asta? Am auzit ceva.
Am auzit ceva.
Figaro, ai auzit și tu ceva?
Am auzit ceva.
Tu? Ai...
Ai auzit ceva, Figaro?
Am auzit ceva. Da, am auzit.
Am auzit. Am auzit ceva.
Dar tu? Cleo, ai auzit ceva?
- Pinocchio, ai auzit ceva? - Sigur că da!
Bun. Și eu am auzit. Și, acum că poți vorbi...
Bună, tată!
Eu sunt, Pinocchio!
- Vorbești! - Da. Și pot să și merg.
Cum? Cum poți să mergi? Cum poți să vorbești?
Zâna Albastră. A zis că ți-ai pus o dorință.
Zâna Albastră? Zâna Albastră!
Mi-am pus o dorință. Mi-am dorit... Mi-am dorit ca...
Știu. Un băiat adevărat. Dar ghici ce?
Sunt un băiat aproape adevărat și pot deveni unul.
Nu trebuie decât să fac câteva lucruri.
Un băiat aproape adevărat?
Un băiat aproape adevărat.
Un băiat aproape adevărat!
Uite... Uită-te la tine! Uită-te! Ești un băiat aproape adevărat!
Putem fi... Putem fi o familie.
Un băiat aproape adevărat!
Trebuie să punem muzică.
Dans. Poți să dansezi, Pinocchio?
O să-ți fac pantofii perfecți de lemn
Și apoi vom cânta și vom dansa Toată ziua, așa te-ndemn
Dacă faci așchii Imediat te voi lipi
Și te voi îngriji
Da, așa e
Pinocchio, Pinocchio Sfinte Sisoi-o
Pinocchio, Pinocchio Dragul meu băiat de lemn
Pinocchio, Pinocchio Cred că tu...
Îmi permiteți? Mulțumesc. Apreciez.
Și crezi că e bine
Și, astfel, Pinocchio a devenit parte din mica familie a lui Geppetto.
Și, în ciuda unor mici probleme specifice unei familii mixte...
au devenit o gospodărie stabilă, bine adaptată.
Pinocchio!
Pinocchio, m-am tot gândit.
Poate că este timpul să mergi la școală.
Serios, tată? Serios?
Tată, ce e chestia aia mare și strălucitoare?
Acela e soarele, fiule.
Se învârte în jurul Pământului o dată pe zi. Este știință de bază.
Vei învăța despre asta la școală.
Și iată-i pe noii tăi colegi de școală și pe Signora Vitelli! Buongiorno!
Geppetto!
Pinocchio! Stai!
Figaro, da. A trecut atâta vreme, încât aproape am uitat.
Acesta este manualul tău. Iar acesta e un măr pentru profesorul tău.
Acum învârte-te! Să mă uit la tine!
Foarte chipeș!
Pinocchio!
Acest oraș poate fi foarte derutant.
Sunt multe străzi întortocheate, așa că fii atent!
Și, dacă te rătăcești, amintește-ți că stăm la două străzi mai jos de fântână!
După școală, voi veni direct acasă.
Mă vei găsi aici când te vei întoarce.
Și vom servi cina fix la ora cinci.
Am înțeles, tată. Fix la ora cinci.
Hai, du-te!
Nu. Nu!
Figaro, nu! Uite-l cum se duce!
Băiatul meu.
Buongiorno, Sofia!
Am niște gunoi foarte bun pentru tine.
Poftim!
Deja ți-e dor de el, nu-i așa? Da.
Și mie mi-e dor de el. Deja, da. Figaro, ți-e dor de el?
Da? Ei bine, îi va prinde bine să meargă la școală.
Școală? Măiculiță! Cât e ceasul?
Prima zi la locul de muncă și deja am întârziat!
Nu mă mânca!
Calmează-te! Nu-mi plac insectele. E prea mult de lucru. Prefer gunoiul.
Mersi, cred. Ce ușurare! Eram sigur că o să mor.
- Mă numesc Cricket. Jiminy Cricket. - Încântată! Sunt Sofia.
Deci ești nou-venit în oraș. E un mic...
Scuză-mă că te întrerup, Sofia,
dar sunt conștiința lui Pinocchio și am dormit prea mult.
Mi-ai putea face o favoare enormă și să mă duci în zbor la școală?
Ai dormit la post?
Cine credea că externalizează munca de conștiință?
- Pe vremea mea... - Sofia, trebuie să ajung la el!
Mica marionetă umblă brambura fără conștiință.
Îți imaginezi în ce belele poate intra?
N-aș vrea să am asta pe conștiință.
Bine, dle Bine sau Rău. Ține-ți bine pălăria!
SPECTACOLUL DE PĂPUȘI AL MARELUI STROMBOLI
Măi să fie! Stromboli! Deci bătrânul pungaș s-a întors în oraș.
Gideon, mai ții minte când te-am legat cu sfori și te-ai dat drept marionetă?
Mai ții minte când a aflat? Cum ne-a bătut...
Gideon, ascultă!
Râsul vesel al copiilor inocenți care merg agale la școală.
Mințile lor însetate se grăbesc să ajungă la fântâna cunoașterii.
Școala, o instituție nobilă.
Ce ar fi lumea asta proastă fără ea?
Ia te uită! Un băiat de lemn.
Un băiat de lemn! Uită-te la asta, Gideon! Este uimitor!
O marionetă vie, fără sfori!
Gideon, așa ceva poate valora o avere.
Stai să văd! Cine ar plăti pentru o marionetă vie...
Asta e! Stromboli! Va plăti greutatea lui în aur.
Abia aștept să ajung la școală și să învăț ce sunt toate astea!
Repede! Îi tăiem calea.
Dumnezeule! Cât de neîndemânatic sunt! Îmi pare extrem de rău.
- Sper că nu te-ai lovit. - Lovit?
Deteriorat, rupt, ciobit iremediabil și fără șansă de reparare.
Nu sunt rupt.
Slavă cerului! Cred că ești făcut dintr-un stejar rezistent.
Sunt din pin. De aceea mă numesc...
Da, pin. Nu putem fi toți construiți din lemn de calitate.
Ia te uită! Văd că ești un intelectual. Un om cu carte.
Presupun că mergeai să ții un curs la Academia de Științe?
Nu. Mă duc la școală,
ca să învăț chestii pentru a fi un băiat adevărat și a-mi face tatăl mândru.
Un băiat adevărat?
De ce ți-ai dori să fii adevărat, când poți fi celebru?
- Celebru? - Da, celebru.
Mă refer la teatru.
Lumini strălucitoare. Muzică. Aplauze. Faimă!
Faimă? Dar eu vreau să fiu adevărat.
Da, băiete.
Dar știai că mulți spun că nu ești, de fapt, adevărat
până când n-a auzit lumea de tine?
Să fii celebru înseamnă să fii adevărat. Până atunci, ești doar un nimeni.
Vrei să fii un nimeni? Nu! Nimeni nu vrea să fie un nimeni.
Toată lumea vrea să fie cineva.
Dar tata a zis că ar trebui să merg la școală.
Bineînțeles că a zis. Asta spun părinții. Dar el nu-ți recunoaște geniul.
Cui îi trebuie educație
când are o asemenea personalitate, un asemenea profil și fizic?
Este un actor înnăscut. Nu-i așa, Gideon?
Și nu doar un actor. Un antreprenor. Nu, un influencer.
Și, vai, ce mândru va fi tatăl tău!
- Serios? - Bineînțeles că va fi.
Îți va vedea numele scris cu lumini. Lumini de doi metri!
- Care e numele tău? - Pinocchio.
Pinocchio!
P-I-N-O...
Probabil un „K”. Nu contează. Prea multe litere.
Ne trebuie un nume de scenă, simplu și de impact.
Placă de Stejar. Bușteanul Chad.
Știu! Chris Pinul.
Nu, n-ar merge niciodată. Pierdem timp prețios.
Vrei să-ți faci tatăl mândru sau nu?
- Firește că vreau. - Deci?
- Bine, voi fi celebru. - Minunat!
Viața de actor e pentru mine
Pălărie de mătase și baston argintiu Ceas de aur cu diamant străveziu
Viața de actor e veselă
E minunat să fii vedetă Viața de actor e pentru mine
Acolo! Îl văd. Drept înainte. Fix în față.
Scuzați-mă, oameni buni! Faceți loc!
Mulțumesc, Sofia.
- Ce? - Jiminy, ce faci acolo sus?
Ce? Cine? Cu cine vorbești? Ce e un Jiminy? Stai! Nu pot...
Unde e? Unde te uiți? Vrei să zici că...
Jiminy, ghici ce? Nu trebuie să merg la școală.
În schimb, voi fi celebru. Și asta-l va face pe tata să fie mândru.
Bine. Acum calmează-te! Mai ții minte ce ți-am zis despre ispită?
Ei bine, asta este el.
Nu, acela este dl John Cinstitul. E impresarul meu.
John Cinstitul?
Pinokes, ca regulă generală,
când cineva se autointitulează „cinstit”, nu este.
Mai ales dacă este impresar.
Având în vedere că abia am fost însărcinat să-ți fiu conștiință,
îți spun să uiți de aceste idei grandomane despre a fi celebru
și du-te la școală!
Asta vrea tatăl tău să faci.
Dar John Cinstitul a zis că tatăl meu vrea să fiu celebru.
Așa cum am zis, puștiule, John Cinstitul nu e cinstit.
Dar ai zis că, dacă cineva zice că e cinstit, atunci, nu este.
- Pe cine ar trebui să cred? - Asta e o întrebare veche de când lumea.
Dar eu aș avea încredere în tipul desemnat de Zâna Albastră. Tu nu?
- Jiminy Cricket, conștiința temporară? - Atunci, vreau să merg la școală.
Așa mai merge! Școala e în direcția aia.
Hei, Pinoke! Lasă ciocanul!
Stai puțin, Pinoke!
Frate, trebuie să facă ceva în legătură cu acest pietriș!
Într-o bună zi, roata unei trăsuri va zbura o piatră
și va răni pe cineva.
- Pentru ce, Doamne iartă-mă, plătim taxe? - Ce sunt taxele?
Nu te interesează acum,
că nu vei fi celebru.
Dar iată ce trebuie să știi despre școală!
Unu, fii atent! Doi, respectă toate regulile!
Și, trei, fă orice îți cere profesorul să faci!
- Ai înțeles? - Am înțeles.
- Nu vii cu mine? - Nu, Pinoke.
Majoritatea școlilor nu sunt prea amabile cu insectele.
Mă pun la grămadă cu viespile, gândacii și termitele.
Te aștept aici când ieși de la școală.
- Te ducem acasă înainte de 15:17. - Bine, Jiminy.
Vezi la ce mă refer?
E un copil bun, nu? Și iată vestea bună!
Se pare că Pinocchio chiar vrea să devină curajos, cinstit și altruist.
Și și-a ascultat conștiința.
Pun pariu că ați crezut că o să eșuez.
Dar bătrânul Jiminy a terminat cu bâjbâiala și, de acum, drumul e lin.
Afară! Ieși afară!
Ieși afară și rămâi acolo! Școala este pentru copii adevărați!
Nu pentru marionete ridicole. Locul lor e la spectacolul de păpuși.
Haide!
Să fiu...
Hei! Care e treaba? Dați-mi drumul de aici!
Dați-mi drumul!
Asta este scandalos, o atrocitate!
Nu cred că profesorul mă place.
Cui îi pasă de părerea lui? Pedagogia lui e depășită.
Curriculumul lui ține cont de copii? Se bazează pe dezvoltare?
Eu cred că nu. Nu lasă loc pentru alte stiluri de învățare.
A zis că locul meu nu e aici. Toți copiii au râs de mine.
Bineînțeles că au râs. Marionetele îi fac pe oameni să râdă.
Bietul de tine, ești neînțeles! Nu vezi?
Nu te încadrezi într-un mediu educațional tradițional.
Ești neînțeles, ca orice alt mare actor din istorie.
Școala este pentru copilași obișnuiți, banali, comuni, plictisitori și neghiobi!
Nu pentru artiști geniali ca tine.
Faima este cea pe care ți-o dorești. Faimă și avere!
- Dar tatăl meu... - A vrut să mergi la școală, și ai mers.
Te-ai dus la școală. Ai făcut tot ce a depins de tine.
Și ce a zis profesorul cel înțelept și învățat?
A zis că locul meu e la un spectacol de păpuși.
Un spectacol de păpuși. Mi-am încheiat pledoaria.
- Așa mai vii de-acasă! - Nu!
Să mergem la Stromboli! Faima te așteaptă!
Viața de actor e pentru mine
Cu mustață de ceară și blană de castor O trăsură și un țap săltător
Viața de actor e distractivă
Te lauzi cu părul ferchezuit Cu trăsura faci circuit
Cumperi un magazin cu rafturi pline Viața de actor e pentru mine
Nu! Pinocchio, nu-l asculta!
Nu! Nu-l asculta, Pinoke!
Nu! Pinoke, nu!
Nu!
E ora cinci. Cinci.
Pinocchio ar fi trebuit să ajungă deja. Probabil că n-a mai știut drumul și...
Și s-a rătăcit.
Hai, toată lumea! Da, și tu, Figaro. Figaro!
Nu am părăsit magazinul de când...
Ei bine, dar...
trebuie să-l găsim Pinocchio.
Doamnelor și domnilor!
În încheierea grandiosului meu spectacol,
Stromboli, maestrul spectacolelor
și cel mai mare maestro al teatrului de pe fața planetei...
Eu sunt acela.
Și, prin permisiunea specială a managementului...
Tot eu sunt.
Vă prezint ceva ce vi se va părea incredibil.
Vă prezint a opta minune a lumii,
singura marionetă care poate să cânte și să danseze fără ajutorul sforilor.
Jucăria care se crede băiat.
Deci este adevărat. Stromboli a pus mâna aia murdară pe o marionetă magică.
Îți ofer condoleanțele mele!
Le vrei înapoi?
- Ești simpatic. - Sunt Pinocchio.
Vreau să devin celebru, ca să fiu un băiat adevărat și să-mi fac tatăl mândru.
Eu sunt Fabiana și nu voi fi niciodată celebră.
Cel puțin până nu scap cumva
din acest spectacol meschin de doi bani.
Nu contează. Doar că am o zi proastă. Scuze.
- De ce am sfori? - Face parte din spectacol.
Ideea lui Stromboli de ultim moment. Vezi? Noduri care se desfac.
Încă nu ai cunoscut-o pe Sabina, nu? Cred că ați putea fi prieteni.
Pare că are picioare puternice.
Și picioarele tale par zdravene. Sunt făcute din pin?
Da. Dar în curând vor fi adevărate.
Încearcă-le în seara asta!
- Fă-i praf! - Serios?
Nu, nu la modul serios.
Te-ai rănit la picior?
E o poveste lungă, dar se îmbunătățește pe zi ce trece.
Singura marionetă care poate cânta și dansa fără ajutorul sforilor.
Jucăria care se crede băiat.
Unicul și inegalabilul Pinocchio!
POLKA - ALEGE O MELODIE
De sfori nu stau agățat Nu-s necăjit, nici încruntat
Marionetă proastă!
Încă o dată!
De sfori nu stau agățat Nu-s necăjit, nici încruntat
Aveam sfori, dar acu-s liber Fără sfori mă mișc lejer
De acum până-n vecie Așa e natural, vă zic
Toți ar trebui să știe Că nu-mi fac griji pentru nimic
N-am sfori și mă distrez Fără partener pot să dansez
Ei au sfori, au năucit Dar eu, nu, este vădit
Vă spun, eu nu am sfori
Mulțumesc.
Grazie. Mulțumesc.
Poate că nu sunt balerină Dar pe vecie voi dansa
Și poate că n-am partener Dar romantismul mi-l voi etala
Jumătate om, jumătate marionetă Îmi exersez o piruetă
Fără scuze mă voi mișca Fiecare pas mă va elibera
Voi dansa fără oprire Visând la un plié
Îmi vor arunca o privire Când fac al meu jeté
Vor zâmbi și discuta Dar eu voi șchiopăta
Dar întotdeauna
Voi dansa
Încep cu tango și apoi salsa
Urmează rumba Și apoi cha-cha-cha
Paso doble, quickstep Doi-pași, foxtrot
Merengue, bachata, mambo, Bomba, plena, samba
Kathak, kabuki și n-am terminat
N-ai nevoie decât de picioare De tobe și de ring
Îți vei găsi ritmul Și te vei lăsa pradă muzicii
Precum un copil te vei bucura Liber și dezlănțuit vei dansa
În can-can îți pui speranța Așa cum fac fetele-n Franța
Ce e acest nonsens? La spectacolul meu nimeni nu interpretează pe gratis.
Acum, împachetați! Plecăm într-o oră.
Iar tu...
Micul meu Pinocchio.
M-am temut că te-ai pierdut sau că ai fost furat.
Nu ne-am dori asta, nu-i așa?
Plecăm într-o oră.
- Poftim! - Dă-mi drumul de aici!
- Asta va fi casa ta. - Ajutor!
- Unde te pot găsi. Întotdeauna. - O, nu!
Nu!
Da, îmi aparții.
Dă-mi drumul de aici! Ajutor! Tată!
„Tată”? Niciun părinte nu și-ar dori o ciudățenie ca tine.
Nu!
Părinții își doresc copii adevărați.
Jiminy! Tată! Ajutor!
Nu! Ajutor!
Te rog!
Mica mea mină de aur din lemn.
Pinocchio!
Geppetto! Sunt aici, în acest borcan!
- Pinocchio! - Geppetto!
Pinocchio!
Figaro, Cleo, unde ar putea fi?
Pinocchio!
Geppetto!
Pinocchio!
Sunt aici, sus. În tavan.
Stromboli este un om oribil și rău. Dar te vom ajuta.
Lasă-mă în pace!
Vom găsi o modalitate să te scoatem din acea cușcă.
Ai auzit ce am spus? Te vom ajuta.
Pinocchio, uită-te la mine! Poți să ai încredere în mine.
Ești o persoană adevărată, iar singura persoană în care am încredere e tatăl meu.
Îmi place cum dansezi. Nu ni s-a făcut cunoștință în mod oficial.
Eu sunt Sabina.
Eu sunt Pinocchio.
Îți mulțumesc că mi-ai desprins nasul.
Știi cum se zice. Spectacolul trebuie să continue.
- Ești un dansatoare extraordinară. - Mulțumesc.
E păcat că ne-am cunoscut în aceste circumstanțe groaznice.
Dl Stromboli a spus că pot merge acasă, ca să-i spun tatălui meu că sunt celebru.
Dar apoi m-a închis.
Deci acum nu ai încredere în nimeni?
Am încredere în tine. Într-un fel.
Mulțumesc. Voi încerca să fiu vrednică de asta.
Vezi cheia care atârnă pe perete? Aceea e cheia de la această cușcă.
Trebuie să punem mâna pe ea și să te scoatem de aici.
Dar asta ți-ar putea cauza probleme.
Pinocchio, pot avea încredere în tine în legătură cu ceva?
Când vom ajunge în satul următor, noi, marionetele și păpușarii,
vom recupera banii pe care Stromboli ni i-a furat și vom evada.
- „Evada”? - Da. Vom fugi.
Apoi vom organiza propriul nostru spectacol.
Și vom trata toți membrii echipei cu corectitudine și bunătate, și...
Ce se întâmplă aici?
Pinocchio! Micul meu Pinocchio!
Ești bine? Ar trebui să te odihnești.
Mâine avem un spectacol important în Siena.
Păpușile îndrăgostite din Siena. Ne vor umple de bani.
Doar ca să mă asigur că nu se întâmplă vreo șmecherie.
Cu excepția scenei. Acolo poți face o grămadă de șmecherii.
Presupun că asta a fost. Așa se termină.
O să mor de foame într-un borcan. Credeam că o să trăiesc până la 103 ani.
Asta nu s-ar fi întâmplat niciodată
dacă nu m-aș fi băgat în treaba asta cu conștiința.
Să nu-mi vină să cred! Spectacolul de păpuși Stromboli.
Mă întreb dacă Pinoke a avut ocazia să...
Pinoke! Hei, Pinocchio! Aici. Sunt Jiminy!
Incredibil! Atât de aproape și, totuși, atât de departe!
Măi să fie!
Pinocchio! Ascultă!
Jiminy! Doamne, ce mă bucur să te vad! Stromboli m-a închis în această cușcă.
E încuiată bine. Pinoke, cred că nu pentru asta ai semnat
atunci când ai decis să fii un actor celebru, nu?
Nu e vina mea. Nu am vrut niciodată să fiu celebru.
Scuze, puștiule. Eu îmi amintesc altceva.
Dar nu am vrut să fiu celebru. Am vrut să merg la școală.
- Hei! - Este adevărat.
Aplauzele și uralele acelor oameni... Le-am urât.
Ce se întâmplă, Jiminy?
Pare un fel de magie de zâne.
În fața ochilor, dacă mă întrebi.
Dar ideea e că o minciună chiar poate schimba pe cineva, Pinokes.
De aceea îți spun
cel mai 110% adevărat adevăr gol-goluț posibil.
Crede-mă!
Ups! Fie, ultima parte n-a fost adevărată. Dar tot ce am zis înainte a fost.
Jiminy, ești bine?
Cât de cât. Acum termină cu minciunile astea!
Jiminy, vezi acea cheie?
Da, o văd.
Aceea este cheia care deschide cușca. Ajungi la ea?
E imposibil. Sub nicio formă nu pot ajunge la ea.
Hei, Jiminy! Vrei să știi ceva?
Nu vreau să fiu un băiat adevărat.
Jiminy, ești bine?
Da, dar spune-mi, aia a fost o minciunică adevărată?
Normal că nu a fost o minciună adevărată. Trebuia să ajung la cheie.
Îmi pare rău, Jiminy.
Pinoke, mai ții minte ce a spus Zâna Albastră?
Nu este vorba despre cum ești la exterior.
Contează adevărul din sufletul tău. Despre asta e vorba.
Dar îți mulțumesc pentru scuze.
Jiminy, îmi pare rău că nu te-am ascultat în fața școlii.
Te-am prins!
Mersi, Pinoke! Acum balansează-mă spre încuietoare!
Aproape. Fix la țintă!
Sfinte cârnat! Am reușit.
Da, cârnat! Ce înseamnă asta?
Nu e timp să-ți explic aperitivele, amice.
- Acum hai să te ducem acasă! - Da.
Am cunoscut niște oameni drăguți, Jiminy.
M-au ajutat, deși nu erau obligați.
Ei bine, asta fac prietenii.
Unul dintre ei era o marionetă, ca mine. Numele ei era Sabina.
Înțeleg. O prietenă marionetă. Un fel de tovarășă.
Deci tovarășii sunt prieteni?
Nu mereu, Pinokes.
Trebuie să ai grijă, fiindcă, uneori, când tovarășii se adună în grup,
pun presiune...
Jiminy? Unde a dispărut?
Măi să fie! Uite ce am pescuit din mijlocul străzii!
Un băiețel de lemn!
Uită-te la el! E făcut din șipci de lemn.
Eu sunt Lampwick. Cum te numești, Șipcă?
- Mă numesc Pinocchio. - Pinocchio?
- Pinocchi-cum? - Pinocchio.
Deci, care e povestea ta, Șipcă? De ce ești făcut din lemn?
Pentru că sunt o marionetă. Dar pot fi un băiat adevărat.
Recunosc, pentru o marionetă, ești într-adevăr foarte inteligent.
Doar cei mai inteligenți băieți au auzit de colecție.
Colecție? Ce colecție?
Colecția pentru Insulă, nătângule!
După lăsarea nopții, trebuie să fii la o răscruce pustie de drumuri.
Erai la colț, așa că ai fost cules. Haide!
Bine. Dar trebuie să-mi găsesc conștiința.
Conștiința?
Ce e atât de amuzant?
Tu. Conștiința este ultimul lucru pe care vrei să-l iei pe Insula Plăcerii.
Insula Plăcerii? Acolo mergeți?
Poți să fii sigur că acolo mergem.
Cel mai mare loc dedicat bucuriei. Fără poliție, fără părinți, fără reguli.
Poți să distrugi locul și nimeni nu zice nimic.
VENIȚI ȘI VIZITAȚI INSULA PLĂCERII! GRATIS! DISTRACȚIE ȘI ENTUZIASM!
Am auzit bine?
Ți-ai dori să fii schimbat, transformat, ca să zic așa?
Da.
Atunci, este un mare noroc că vii cu noi,
fiindcă Insula Plăcerii
va fi experiența care îți va schimba cel mai mult viața.
Nu vei mai fi o marionetă, asta e sigur.
Serios?
Da. Jur solemn.
Atunci, dle Birjar, cu siguranță sună distractiv.
Dar nu am încredere în tine.
Poftim?
Copii, se pare că avem un sceptic printre noi.
Cineva care ne strică bucuria și care nu crede în distracție.
Cine nu crede în experiențe transformatoare?
Să ne întoarcem și să alergăm înapoi la mami și la tati?
Nu!
Uite, duceți-vă voi! Eu voi merge altă dată.
Îmi pare rău. Nu funcționează așa.
Se numește presiune socială Doar dacă nu ești un tovarăș
Dacă nu ești ca toți acești copii N-ai ce căuta aici
Nu te încrede în mine Ai încredere în ei
A venit timpul Nu da bir cu fugiții
Acum sau niciodată Sari sau rămâi în urmă
Vii cu noi în călătorie? Haide, ia o decizie
Nu ne strica petrecerea Cu frica ta de a te distra
Suntem toți pentru unul și unul pentru toți
Jocul a început Nu te da la fund
E vina ta Dacă ne strici distracția
Da.
- Băieții adevărați mereu vor mai mult - Mereu vor mai mult
Fetele adevărate mereu vor prefera Băieții adevărați
Ce-i cu această necuviință Despre o așa-numită conștiință
Nu vei mai avea nevoie de așa ceva
Ce plictisitor!
Așa că joacă-te E timpul pentru joacă
Toate problemele tale pleacă
Așa că joacă-te E timpul pentru joacă
Acum e timpul pentru joacă
Așa că spune-ne Cum rămâne
Bine, atunci.
Zic să...
mergem cu toții.
Da!
În regulă, atunci. Insula Plăcerii ne așteaptă.
Pinocchio. Nu!
Bine ați venit pe Insula Plăcerii!
Intrați!
- Savurați experiența și spectacolul! - Hai în barcă!
Aici există suficientă distracție încât să zâmbiți încontinuu.
Și nimeni nu vă va spune vreodată: „Nu”.
Uită-te la asta, Șipcă!
INSULA PLĂCERII
LASĂ-MĂ-N PACE!
- Bere de ghimbir! - Bere de ghimbir!
- Uite! Bere de ghimbir gratis! - Bere de ghimbir!
Poftiți, domnilor! Serviți una mare! Sunt din partea casei.
Sau și mai bine, poftiți două! Dați-le peste cap!
Atât de multă bere de ghimbir!
Da! Destulă bere de ghimbir încât să ne ajungă o viață!
Știu! Uite câtă bere de ghimbir!
Hei, dă-mi berea aia!
Copilul ăla e nebun.
Hei!
Muntele de zahăr
Mișto mișcare, Pinoke!
FĂRĂ LIMITE
OCHEȘTE ȘI FURĂ
Uite-i pe acei copii! Au furat tot din acel magazin.
Dă-mi-o!
ȘCOALA DEGRADĂRII
Împingeți-l!
CĂRĂMIZI GRATIS
Hei, Șipcă?
Nemernicului chiar i-a luat fundul foc!
DISPREȚ - TACI DIN GURĂ!
TE URĂSC!
LA COLȚ
TACI! RATATULE!
IA O PANCARTĂ! - SPUNE O INSULTĂ TACI DIN GURĂ!
Hei, îmi plac tipii ăștia.
Distrugătorii de CEASURI
Hei, Șipcă, trebuie să ne întoarcem aici ca să spargem niște ceasuri.
Arată ca ceasurile tatălui meu.
Da? Uită-te la asta!
Punct ochit, punct lovit!
- Tu urmezi, Șipcă. - Nu, mersi.
Ceva îmi spune că tatăl meu nu ar fi prea fericit dacă ar ști că sunt aici.
Ce-i cu această necuviință Despre o așa-zisă conștiință
Nu vei mai avea nevoie de așa ceva
Așa că joacă-te
Joacă-te E timpul pentru joacă
Am greșit că l-am trimis la școală ca pe un băiat adevărat.
N-ar fi trebuit să fac niciodată asta. Acum ce mai e?
Sofia, tu ești? Ce e?
Ce înseamnă asta? „Insula Plăcerii”. Insula Plăcerii?
Acolo este Pinocchio?
Dumnezeule! Asta este o situație de criză.
O catastrofă!
Așa mai vii de-acasă! Sunt bun sau ce?
Este o liniște incredibilă.
Unde crezi că s-au dus toți copii, Lampy?
Sunt pe aici, pe undeva. De ce îți pasă?
Oricum sunt niște ratați. Patru în colț.
Ia te uită! O altă lovitură perfectă, aș putea zice.
Mă întreb unde este toată lumea.
Ce-o fi asta?
Fir-ar! A trecut pe lângă.
Ceva e în neregulă cu masa. E înclinată sau ceva de genul ăsta.
Bine, Șipcă. E rândul tău.
Hei, Șipcă! Am tot vrut să te întreb ceva.
Cum de nu ai spart niciun ceas cu cuc?
Oricărui copil adevărat i-ar plăcea să le spargă.
Pur și simplu nu mi s-a părut în regulă.
Ascultați-l pe dl Cumințenia Întruchipată!
Cred că încă nu te-ai transformat într-un ticălos absolut.
Nu vreau să fiu un ticălos. Vreau să fiu un băiat adevărat.
În ritmul ăsta, poate reușești să fii pe jumătate adevărat.
Mi se pare că încă ai o conștiință în tine.
Mi-aș dori să mai am o conștiință.
Pinocchio!
Ce-i cu toți acești măgari?
Măiculiță!
Zici că am ajuns în iad.
LIVRARE PENTRU MINELE DE SARE
Mișcați-vă, scursurilor!
Cu cât măgarii ăștia ajung mai repede în mine, cu atât sunt plătit mai repede.
Tot cred că nu e în regulă să țipi chiar înainte de lovitura cuiva.
Treci peste asta!
Toată lumea știe că demoralizarea oponentului este o strategie grozavă.
Trebuie să faci orice ca să câștigi.
Te înșeli, Lampy. Tot consider că ai trișat.
Haide! Când te aud vorbind,
ai crede că urmează să ni se întâmple ceva groaznic.
Conștiință, cum să nu!
Ce prostie!
Lampy, poate că ai vrea să-ți verifici...
Ce ți se pare că sunt? Un măgar?
Chiar ești...
Hei, faci ca un măgar...
Asta a ieșit din mine?
Ajutor!
Să mă ajute cineva! Am fost înșelat. Am fost păcălit!
Ajutați-mă, vă rog! Săriți!
Oricine, vă rog! Chemați pe cineva! Ajutați-mă, vă rog!
Mamă!
O, nu! Ce se întâmplă? Ce mă fac?
Ajutor! Jiminy!
Jiminy!
Pinoke, hai să plecăm de aici!
Copiii se transformă în măgari...
O, nu! Și tu?
Pușlamalele astea!
Băiatul de lemn! Prindeți-l!
Jiminy, hai să mergem!
Bine zis, Pinoke! Hai să fugim de aici!
S-au dus!
Mai repede! Nu-i lăsați să ajungă la mare!
O, nu! Suntem blocați.
Ba nu, nu suntem. Gândește pozitiv, Jiminy!
Du-te!
Fir-ar! Măgarul de lemn ar fi valorat o avere.
Cineva a vărsat un butoi de sare în apa asta.
Ești în mare, Pinoke. Apa de mare e sărată.
- Acum înoată! Dă din brațele alea! - Așa?
Bravo, Pinoke! Așa da! Hai să plecăm de aici!
- Nu vrem să ne întâlnim cu Monstro. - Cine e Monstro?
Un monstru de mare. Doarme la suprafața apei.
E atât de mare încât arată ca o insulă. Uscat!
Tată? Eu sunt, Pinocchio. Am ajuns acasă.
Poate că doarme.
Uite! Toate ceasurile lui au dispărut.
Ce crezi că i s-a întâmplat?
S-a dus în larg.
- S-a dus în larg? - S-a dus în larg?
Exact. S-a dus în larg. Nu mă fac înțeleasă?
- Sofia, cum? - Cum crezi? Cu o barcă.
Voia să ajungă la Insula Plăcerilor, să-l caute pe Pinocchio.
Așa că și-a vândut toate ceasurile și a cumpărat o barcă.
Acele ceasuri erau totul pentru el. Munca lui de-o viață.
Doamne! Și-a vândut ceasurile ca să mă găsească?
Așa e, puștiule.
Însemni mai mult pentru el decât îndrăgitele lui ceasuri.
Mai mult decât orice.
Haideți să mergem!
Nu-l văd nicăieri pe Geppetto.
Sper că mă înșel, dar mi se pare că acela e Stromboli.
Repede! Sub dig!
Uite! E Sofia.
Am o idee. Eu voi vâsli până la ea, să văd dacă știe încotro a mers Geppetto.
Tu rămâi ascuns!
Pinocchio!
Sabina! Mă bucur atât de mult că tu ești!
Uite! Ai urechi noi.
Da. Și o coadă nouă.
Pinocchio, noi, membrii Noului Teatru Familial de Păpuși,
avem o propunere foarte importantă.
NOUL TEATRU FAMILIAL DE PĂPUȘI
- Aveți propriul spectacol de păpuși? - Exact.
Azi-noapte, carabinierii l-au arestat pe Stromboli și l-au băgat la închisoare.
Noul Teatru Familial de Păpuși! Îmi place.
Dar n-am terminat. Am fi onorați dacă ai dori să ni te alături.
Serios? Mă vreți în spectacolul vostru?
Da, cu urechi de măgar și toate cele.
Și vrem să fii cap de afiș.
Serios? Nu-mi pot imagina ceva mai minunat!
Dar...
Trebuie să rămân și să-l găsesc pe tatăl meu.
Pinocchio, ceva îmi spune că ai luat decizia potrivită.
Poți fi sigur de asta, Pinoke. Sunt mândru de tine, puștiule.
Și uite! Ți-au dispărut urechile de măgar!
Da. Mi-au dispărut urechile de măgar.
Și coada.
Au dispărut amândouă.
Ei bine, noi trebuie să plecăm.
Poate ne vedem la anul, când ne întoarcem să facem un spectacol în Siena?
Sper că da.
Ne vedem anul viitor!
Și, Pinocchio, te rog, transmite-i toate cele bune tatălui tău!
Și din partea mea!
- Când îl găsești. - Când îl găsești.
Cu siguranță.
Sfinte Sisoe! Aproape am uitat.
Sofia a zis că Geppetto a pornit spre sud acum vreo două ore.
A zis că ne transportă în zbor ca să căutăm...
Stai puțintel!
Să clarificăm ceva, dle Cricket!
Am zis că te transport pe tine, nu pe el. Nu pot să car o bucată grea de lemn.
Fără supărare!
- Atunci, ce ne facem? - Am o idee.
Nicio barcă, nimic. Doar apă cât vezi cu ochii.
Îl vom găsi. Gândește pozitiv!
Ce? Pinoke, ce a zis?
Da, am auzit asta. Dar ce ai vrut să...
Sofia? Vezi ceva?
Da.
Pinoke, văd o barcă minusculă.
- O barcă minusculă? - Da, o bărcuță.
- Ce e o bărcuță? - O barcă minusculă.
Geppetto! Îl văd pe Geppetto!
„Ge-ppe-tto”. Geppetto. Îl vede pe tata!
Geppetto. E Geppetto!
Tată! Eu sunt, Pinocchio!
Tată!
Tată, eu sunt, Pinocchio!
Tată, eu sunt!
Ai auzit ceva, Figaro?
Am crezut că l-am auzit pe Pinocchio.
Cred că visez cu ochii deschiși.
Tată! Eu sunt, Pinocchio.
Tată!
Pinocchio? Merge pe apă?
E un miracol! Pinocchio!
Pinocchio! Te-ai întors.
Da, tată, m-am întors. Vin la tine.
Stai! Nu! Vin eu la tine.
E un miracol. Ia te uită! Vezi, Cleo?
Cleo, Figaro, uitați-vă! Poate să meargă pe apă.
Normal că poate să meargă pe apă! E făcut din lemn. Vin, Pinocchio!
Tată, îmi pare rău că nu am venit acasă după ce m-au dat afară de la școală.
Te-au dat afară de la școală?
Da, pentru că sunt o marionetă.
Așa că am devenit celebru la spectacolul de păpuși.
Ai devenit celebru?
Păi, aproape faimos.
Am făcut bani dansând la spectacolul de păpuși.
Dar apoi am fost răpit și închis într-o cușcă,
și a trebuit să-i spun minciuni lui Jiminy ca să-mi crească nasul și să pot evada.
Dar apoi am fost luat de o trăsură plină de copii nesăbuiți
și m-au dus pe Insula Plăcerii,
unde am învățat să beau... Am uitat cum se numea.
N-a fost bine pe insulă, căci mi-au crescut urechi de măgar
și m-au fugărit creaturile din abur, care voiau să mă vândă minelor de sare.
Dar Jiminy m-a ajutat, am sărit în mare și am înotat până la mal,
unde am aflat că ți-ai vândut ceasurile pentru o barcă,
ca să mă poți căuta.
Și acum iată-ne aici!
Ai făcut toate astea într-o singură zi?
Da.
Dumnezeule! N-am făcut nici un sfert din astea în toată viața mea.
Îmi pare rău, tată. Îmi cer iertare pentru toate necazurile provocate.
Nu, Pinocchio, băiatul meu! Totul este iertat.
Mă bucur atât de mult că ești teafăr și nevătămat!
Acum putem merge acasă și vom fi cu toții împreună.
Vom fi o familie mare și...
Monstro! Este Monstro!
Măi să fie! Doarme.
Trezește-te! Prietenul meu e înăuntru. Deschide, gură mare și grasă ce ești!
Tată!
Pinocchio! Și tu ai fost înghițit?
Tată!
Poftim! Prinde asta!
Tocmai mi-am lovit băiatul de lemn cu o bucată de lemn.
- Pinocchio! - Bună, tată!
Pinocchio, sunt atât de fericit să te văd!
Sunt atât de fericit să-mi văd băiatul!
Figaro, și tu ești aici! Și Cleo!
Da, suntem din nou împreună. Nu e minunat?
Deși, da, este un pic ciudat că suntem în burta unei balene.
Dar ne vom descurca. Totuși, e puțin cam umed, nu-i așa?
Tată, văd că barca ta încă plutește.
Da. E o bărcuță bună.
Deci, de îndată ce Monstro deschide gura, putem pleca de aici.
Nu știu ce să zic, Pinocchio. Uită-te la toate aceste gunoaie!
Mie mi se pare că totul intră, dar nimic nu iese.
Poate doar pe partea cealaltă, dar aia nu este o variantă bună.
- Tată, ce se află în acea lanternă? - În mod ironic, ulei de balenă.
Așa e. Și am o idee.
Acum!
Am reușit, tată. Uită-te la tot acest fum!
Este minunat, cred.
Haide, tată! Să punem barca pe poziție!
Deschide! Trebuie să intru acolo. Am zis să deschizi!
Sesam, deschide-te!
Ca să vezi!
Nu!
Tată, uite!
Cred că începe să-l deranjeze fumul.
Cred că îi gâdilă nările.
Pinoke!
Jiminy! Prinde!
- Jiminy? Cine este Jiminy? - Conștiința mea.
Acel greier este conștiința ta?
Cu siguranță. Și permite-mi să-ți spun, nu e o slujbă ușoară.
Pregătește-te, tată!
Pinocchio!
Tată!
Nu!
Figaro, Cleo, l-am prins pe tata.
Pinoke!
Jiminy, slavă cerului! Credeam că te-am pierdut.
Uite! Ne-a strănutat spre țărm.
Păzea că vine!
Toată lumea, țineți-vă!
Mai repede, Pinoke! Dă din bocancii ăia!
Aproape am ajuns, Pinoke.
Tată?
Pinoke, ai reușit!
Jiminy, tata pare rănit. Trebuie să-l ajut.
Du-te! Te prind din urmă.
Tată? Tată, vorbește cu mine! Spune ceva!
Tată, trezește-te!
Tată, Figaro e aici. Și Cleo.
Sunt cu toții aici.
Nu muri, tată!
Te rog să nu mori!
Când vezi o stea și îți pui o dorință...
Visele tale devin...
Pinocchio! Băiatul meu, ești aici?
Da, tată, sunt aici. Suntem cu toții aici.
Cleo? Figaro?
Figaro, Cleo, sunteți cu toții aici!
Am avut cel mai ciudat vis.
Am visat că am fost cu toții înghițiți de o balenă.
Da, tată. Dar nu a fost o balenă. A fost un monstru de mare și am scăpat.
Da! Da, am scăpat. Acum îmi amintesc. Ne-ai salvat.
Ai înotat mai repede decât ar putea merge orice navă cu pânze.
Niciun băiat adevărat nu ar putea face așa ceva.
Pinocchio, ai încercat din toată inima
și asta te face un băiat cinstit.
Și știi ce altceva te face? Altruist și foarte curajos.
Pinocchio, când mi-ai fost dăruit,
e posibil să te fi făcut să crezi că mi-aș fi dorit pe altcineva.
Dar pe tine te doream.
Vei fi întotdeauna băiatul meu adevărat.
Nu aș schimba nimic la tine.
Sunt atât de mândru de tine!
Și te iubesc foarte mult.
Și eu te iubesc, tată.
Ei bine, am străbătut ceva drum, nu-i așa, fiule?
Cu siguranță, tată. Acum hai să te ducem acasă!
Da, hai să mergem acasă!
Haideți, Cleo, Figaro! Dar...
Pinocchio,
știi drumul?
Vom urma acea lumină.
Deci, într-un final, Pinocchio a dovedit că este curajos, cinstit și altruist.
Și, de atunci, s-au spus multe povești despre el.
Lumea zice că s-a transformat într-un băiat adevărat.
Oare asta chiar s-a întâmplat? Cine știe? Dar un lucru știu sigur.
În sufletul lui,
Pinocchio este pe cât de adevărat poate fi un băiat devărat.
Când vezi o stea și îți pui o dorință
Nu contează cine ești
Orice îți dorești
Se va îndeplini
Dacă crezi în ce visezi
Cu nicio dorință nu exagerezi
Când vezi o stea și îți pui o dorință
Așa cum fac cei ce visează
Soarta este blândă
Le aduce celor care iubesc
Dulcea împlinire
Dorul lor secret
Ca un fulger, din senin
Soarta intervine și vede cine ești cu adevărat
Când vezi o stea și îți pui o dorință
Visele tale devin realitate
Bazat pe animația clasică Disney
și pe Aventurile lui Pinocchio de Carlo Collodi
Subtitrarea: Diana Lupu