Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Keď pod hviezdou si želáš
Tvoje sny naplnia sa
Však je to chytľavá melódia? Zdravíčko.
Volám sa Cvrček. Cvrček Fííha, presnejšie.
A vyrozprávam vám jeden čarovný príbeh.
Ten príbeh sa začína pred dávnym časom.
Vlastne sa začína kedysi dávno, pred dávnym časom.
Tak, to je lepšie. Oveľa presnejšie.
Tie slová som nikdy nechápal. Kedy je vlastne „pred dávnym časom“?
Hej, kto príbeh rozpráva? Ja alebo ty?
Ty si kto?
Som ty. Len starší a múdrejší.
Naozaj? Ako to?
Lebo som rozprávač, ktorý rozpráva tento príbeh post facto.
Ja viem presne, čo zažiješ pri tomto dobrodružstve.
Naozaj? Tak sa ťa spýtam toto. Bude mi ešte niekedy teplo?
Len kráčaj. Zistíš to.
Ty si teda rozprávač.
Mám pokračovať?
Do toho. Rozprávaj, koľko ti srdce ráči.
Ďakujem.
Kedysi dávno, pred dávnym časom,
ma moje potulky zaviedli do starobylej malej dedinky.
„Mastro Geppetto. Drevorezbár, výrobca hodín, hračiek, drobností.“
Drobností? To bude niečo pre mňa.
„Možno tuto troška
„Ešte aj za ušká
„Nie chlapec. Len pre bábkara hračka
„Keď na minulosť spomínam Tak už zas mi chýba
„Srdce také mladé, piesne nespievané
„Čo všetko mohlo byť
„A v svojich snoch ho vidím V nich je skoro dokonalý
„Kiežby sa mi tie sny splnili
„Možno nikdy nenájdem
„Tú predstavu, čo v mysli je spomienkou
„Ktorá zas privolá to, čo som vtedy cítil
„Keď tu so mnou bol.“
Veľa sme sa smiali
Ale nevedeli sme
Že naveky šťastní nikdy nebudeme
Kiežby to bola viac než len spomienka
Ale už len spomienkou musí byť
Čo oči tohto starca budú vidieť
Ako to vtedy bolo
Keď on bol tu
So mnou
Áno.
Vôbec nie zlé.
Prepáčte, pani.
Nuž...
Figaro, hotovo. Čo myslíš?
Naozaj?
No, podľa mňa sa mu veľmi podobá.
Veľmi.
Nie, Figaro, to je zas Signore Rizzi.
Nie, Signore Rizzi, prepáčte. Zatvorili sme o 18:04.
-Presne pri západe slnka. -Geppetto, prepáč, že ťa ruším.
Videl som, že svietiš a vravím si, poprosím ťa znova.
Prosím, predaj mi tie kukučkové hodiny
s milou kačičkou a malým aligátorom.
Nie sú na predaj, ako vám stále opakujem.
Dám ti dvadsať lír. Tridsať lír.
Povedz cenu, Geppetto, ja zaplatím.
Sú neoceniteľné, Signore.
Prepáčte, ale nemôžem predať žiadne svoje hodiny.
Ak nemôžeš predať hodiny, načo máš obchod?
To je komplikované. Čo tak hudobnú skrinku?
Dobrú noc, Geppetto. Odchádzam ako sklamaný človek.
Oni to nechápu, však, Cleo? Moje hodiny sú pre mňa všetkým.
Moje hodiny sú moje najvzácnejšie diela.
Vyrobil som ich pre svoju milovanú Constanzu,
a ona milovala každučké z nich.
Každé jedny.
Ale nie tak veľmi, ako milovala teba, môj drahý chlapček.
Môj drahý chlapček.
Dosť už smutných myšlienok. Teraz trošku šťastia.
Preto som ti vystrúhal úsmev. Aby si vždy bol šťastný.
Ako sa voláš?
Rozhodne by si mal mať nejaké meno. Áno, áno. Ale aké?
Aké asi?
Vystrúhal som ťa z dreva.
Vyrobil som ťa z pínie.
Si chlapec z pínie.
Pine-cchio. Pinecchio. Pinocchio.
Pinocchio. Áno.
Ty súhlasíš s menom „Pinocchio“?
Áno, áno.
Figaro, páči sa ti meno „Pinocchio“? Áno. Áno, áno.
Hej! Nie.
Zatancujme si.
Toto že je hudba?
Neboj sa, Figaro. Nie.
Nie. Prečo? Lebo ťa má rád!
Figaro, nie, nie.
Aj Cleo si myslí, že je veľmi, veľmi pekný.
Figaro, poď. No tak nebuď taký bojko!
Figaro.
Čo?
Áno, áno. Už je skoro čas, ale...
Počkaj si na to. Počkaj si na to.
Áno. Hej.
A teraz už je čas ísť spať.
Áno.
Dobrú noc, Cleo, moje vodné dieťatko.
Dobrú noc.
Dobrú noc, môj krásny narodeninový chlapec.
Aká nádherná jasná noc. Krásna.
Figaro, pozri na Pinocchia v tom mesačnom svite.
Vyzerá skoro ako skutočný chlapec.
Pozri, Figaro. Pozri, pozri, pozri. To je hviezda prianí.
Nevidel som ju už toľko...
Mali by sme si niečo želať. Však?
Hviezda jasná, hviezda žiarivá. Čo dnes svieti prvá.
Želám si...
Ako to povedať?
Želám si... Želám si...
Želám si...
Figaro, chceš vedieť, čo som si želal? Želal som si...
Nie, nie. Keby som ti to povedal, pomyslíš si, že som...
Problém s tými hodinami je, že priveľa rozprávajú.
Chápeš? Priveľa rozprávajú. Tik-tak, hodiny priveľa rozprávajú?
To nič. Je neskoro.
Aj tak,
keby sa mi želanie splnilo, Figaro, to by bolo krásne.
Krásne.
Cvrčka skákavá! On je živý!
Pozrime. Čo sa deje?
-Páni moji, ty vieš chodiť. -„Páni moji. Ty vieš chodiť.“
Zavriem ústa. Ty rozprávaš!
„Zavriem ústa. Ty rozprávaš!“
-Nie. Ty vieš rozprávať. -„Nie, ty vieš rozprávať.“
-Ja viem, že ja viem. Ale aj ty. -„Ja viem, že ja viem. Ale aj ty.“
Dobre, dobre. Dobre, dobre, dobre.
Všetci sa upokojte. Už som tu. Aký máte...
Áno. Vidím, aký je problém.
No to ma teda podržte! Víla!
Nie si skutočný, však?
Isteže je! Veď žije, či nie?
-A ty si kto? -Cvrček Fííha.
Chrobák, sveták, tulák, muž pohody. A ty si kto?
Dobrý Geppetto mal želanie z hĺbky svojho srdca a tak som tu.
-Som Modrá víla. -„Som Modrá víla.“
-Nie, ja som Modrá víla. -„Nie, ja som Modrá víla.“
Vidím, v čom je problém.
-Skúsme to znova. Som Modrá víla. -Zdravím, Modrá víla.
To je lepšie. Som Modrá víla.
-A ty sa ako voláš? -Ja neviem.
Počul som, ako mu Geppetto dal meno Pinocchio.
Volám sa Pinocchio.
Znie to, že máš hlavu vyrobenú z pínie. Preto Pinocchio.
Fajn meno chlapca s drevenou hlavou.
-Ja som chlapec? -No, drevený chlapec.
Geppetto, ktorý tamto pochrapkáva, je rezbár, však?
Áno, asi je čosi ako Pinocchiov tatko.
-„Tatko“? -Hej, tatko. Ocko. Vieš, otec.
Teda, keby tuto Pinocchio bol skutočný chlapec.
Ak chcel Geppetto skutočného chlapca, prečo vyrezal bábku?
Iste, ide aj inak spraviť chlapca,
ale Geppetto asi veľmi von nechodí
a so svojimi nástrojmi viac nevedel.
Iste, som len hovoriaci cvrček,
takže ja nemôžem súdiť, čo je skutočné.
-Pani Modrá víla, som skutočný? -Áno, Pinocchio, si úplne skutočný.
Skutočná, živá, žijúca bábka, namaľovaná ako skutočný, živý chlapec.
Skoro ako si otec želal.
Tak kedy zo mňa bude skutočný živý chlapec?
Lebo asi až potom bude môj otec šťastný.
„Malá bábka z pínie Geppettovo želanie skutočné je
„Ale pocity mal spletené Ako motúz zauzlené
„Potom svetlo hviezdy dalo život hračke Bábke veľmi zvedavej a radostnej
„Ale aby bola skutočná Musí skúšku prekonať“
Geppetto spravil, čo mal, a ja takisto.
Byť skutočným je na tebe.
Musíš dokázať, že si odvážny, pravdovravný a nesebecký.
Ako to urobím?
Že sa naučíš zvoliť medzi dobrým a zlým.
-Dobre, ale ako to urobím? -Tvoje svedomie ti povie.
„Svedómie“? To sú kto?
Nie, nie. „Svedomie.“ Podstatné meno, jednotné číslo.
Svedomie je ten tichý hlások, ktorý väčšina ľudí odmieta počúvať.
A to je celý problém dnešného sveta.
Ty si moje svedomie?
Ja? Nie, nie som svedomie.
Som cvrček. Som chrobák, nie mudrlant.
Chceš byť jeho svedomie?
Ja? Nie, vďaka. Ja mám svojej práce dosť.
Naozaj? Ja vidím stratenú dušu, chrobáka bez stálej adresy.
Večného tuláka, skáčuceho z kozuba na kozub
bez cieľa, bez práce, vyhliadok či zmyslu života.
Tak pozri.
Pretože niekto vlezie do domu ohriať sa,
a iste, možno ho vyhnali z jedného dvoch miest, ale...
-Dobre, uhádla si. -Tak takto.
Poznáš rozdiel medzi dobrým a zlým?
Si píš, že áno.
Mám sa za chrobáka s vysokou morálkou,
nech si počula čokoľvek.
Takže sme dohodnutí. Pokľaknite, pán Cvrček.
Týmto vás vyhlasujem za Pinocchiove svedomie.
-Dočasné svedomie. -Iste. Dočasné svedomie.
Až do času, kým Pinocchio získa svoje vlastné.
Odteraz ste hlavným strážcom vedomia, čo je dobré a zlé,
a spoľahlivý poradca vo chvíľach pokušenia.
Povstaň, Sir Cvrček Fííha.
Hej! Tak toto sa mi páči!
„Nech ti tá úloha hrdosť prinesie A vedie ťa pri nej svedomie
„Lebo teraz, drahý Pinocchio Ja už musím ísť domov“
Páni, už zas rýmuje. Asi už budeme len my dvaja.
Pinocchio, keď je chlapec odvážny, pravdovravný a nesebecký,
tak je jeho otec hrdý.
A dôležité na tom byť skutočný nie je to, z čoho si vyrobený.
Ide o to, čo máš v srdci.
Šťastena je dobrá
Odmeňuje tých ktorí ľúbia
A láskavo splní im
Čo tajne želajú si
Ako blesk z jasného neba
Šťastena príde a povedie ťa
Keď pod hviezdou si želáš
Tvoje sny
Splnia sa
Čo to bolo? Niečo som počul.
Ja som niečo počul.
Niečo som počul.
Figaro, Figaro, aj ty si niečo počul?
Ja som niečo počul.
Ty? Ty si...
Počul si niečo, Figaro?
Ja som niečo počul. Veru áno.
Počul som. Niečo som počul.
A čo ty? Cleo, ty si nič nepočul?
-Pinocchio, nepočul si niečo? -Jasné, že počul!
Dobre. Aj ja som počul. A teraz, keď rozprávaš...
Ahoj, tatko.
To som ja, Pinocchio!
-Ty rozprávaš! -Áno. A viem aj chodiť.
Ako? Ako to, že chodíš? Ako to, že rozprávaš?
Modrá víla. Vravela, že si mal želanie.
Modrá víla? Modrá víla!
Ozaj som si želal. Želal som si, aby môj...
Ja viem. Skutočného chlapca. Ale hádaj čo?
Som skoro skutočný a môžem sa ním stať.
Ale musím ešte urobiť... všelijaké veci.
Skoro skutočný chlapec?
Skoro skutočný chlapec.
Skoro skutočný chlapec!
Pozri... Pozri na seba! Len pozri na seba! Si skoro skutočný chlapec!
Môžeme byť... Môžeme byť rodina.
Skoro skutočný chlapec!
Musíme si pustiť hudbu!
Tancuj. Vieš tancovať, Pinocchio?
Vystrúham dokonalé topánky drevené
A potom budeme tancovať a spievať Celý deň
Ak budeš mať triesky Pomôžem ti ich zalepiť
O teba sa postarám
Áno, postarám
Pinocchio, Pinocchio Hopsa hopsa hop
Pinocchio, Pinocchio Synček z dreva vystrúhaný
Pinocchio, Pinocchio, myslím, že ty...
Smiem? Ďakujem. Cením si to.
A ty myslíš, že je to dobré
A tak sa Pinocchio stal súčasťou Geppettovej malej rodiny.
A napriek pár malým problémom spojených rodín...
vytvorili stabilnú, veľmi pokojnú domácnosť.
Pinocchio!
Pinocchio, ja som premýšľal.
Možno je čas, aby si šiel do školy.
Naozaj, otec? Naozaj?
Otec, čo je tá veľká žiarivá vec?
To je slnko, syn môj.
Obehne okolo Zeme raz za deň. Je to základná, prostá veda.
V škole sa o ňom všetko naučíš.
A tu sú tvoji noví spolužiaci a Signora Vitelliová. Buongiorno.
Geppetto.
Pinocchio! Počkaj, počkaj.
Figaro, áno. Je to tak dávno, že som skoro zabudol.
Tu máš učebnicu. A toto je jablko pre tvoju učiteľku.
Teraz sa otoč. Nech si ťa obzriem.
Veľmi pekný, veľmi pekný.
Vieš, Pinocchio.
V tomto meste sa dá zablúdiť.
Je tu veľa kľukatých ulíc, tak dávaj pozor.
A ak zablúdiš, pamätaj si, že bývame dve ulice od fontány.
Prídem hneď po škole rovno domov.
A ja budem tu, keď sa vrátiš.
A dáme si večeru presne s úderom piatej.
Rozumiem, otec. S úderom piatej.
Dobre. Tak už choď.
Nie. Nie!
Figaro, Figaro, nie. Musí ísť.
Môj chlapec.
Ale, buongiorno, Sofia.
Mám tu pre teba veľmi chutné zvyšky.
Tu máš.
Už ti chýba, pravda? Áno. Veru áno.
Aj mne chýba. Áno, už. Figaro, tebe chýba?
Áno? Áno? Ale chodiť do školy mu veľmi pomôže.
Škola? Cvrčka skákavá! Koľko je hodín?
Prvý skutočný deň v práci a už meškám!
Nezjedz ma! Nezjedz ma! Nezjedz ma!
Pokoj. Nemám rada chrobáky. Priveľa práce. Radšej zvyšky.
Tak vďaka. To je úľava. Ja že je po mne.
-Som Cvrček. Cvrček Fííha. -Veľmi ma teší. Som Sofia.
Si v meste nový. Je to pekné...
Prepáč, Sofia. Nerád ťa prerušujem,
ale som Pinocchiove svedomie a zaspal som.
Spravíš mi obrovskú službu a odnesieš ma ku škole?
Zaspal si v práci?
Kto vedel, že svedomie funguje diaľkovo?
-Za mojich čias... -Sofia, ozaj musím za ním.
Tá malá bábka voľne behá po uliciach bez svedomia.
Vieš si predstaviť, aké problémy ho čakajú?
To by som si na svedomie nevzala.
Dobre, pán Dobré či Zlé. Drž si klobúk.
VEĽKÝ STROMBOLI BÁBKOVÉ DIVADLO
Ale, ale, ale. Stromboli! Tak ten starý lotor je opäť v meste!
Gideon, pamätáš, ako som ti priviazal motúzy a tvrdil, že si bábka?
Pamätáš, keď to zistil? Zbil ťa...
Gideon, počúvaj.
Veselý smiech nevinných detí, mieriacich do školy.
Ich smädné mysle sa už náhlia k fontáne vedomostí.
Škola, ušľachtilá inštitúcia.
Čo by tento hlúpy svet bol bez nej?
Pozri na to. Drevený chlapec.
Drevený chlapec! Pozri na to, Gideon. To je úžasné!
Živá bábka bez motúzov!
Gideon, taká vec by niekomu mohla priniesť bohatstvo.
Počkať. Kto by zaplatil za živú...
To je ono! Stromboli! Ten dá aj očné zuby za tú vec.
Teším sa, ako sa v škole naučím, čo je toto.
Rýchlo. Oddelíme ho.
Ó, bože! Páni! Aký som nešikovný. Veľmi ma to mrzí.
-Dúfam, že si sa nezranil. -Nezranil?
Nepoškodil, nepokazil, nerozbil tak, že už nejdeš opraviť.
Nie som rozbitý.
Vďaka nebesám. Asi si vyrobený z veľmi tvrdého dubu.
Som z pínie. Preto sa volám...
Áno, z pínie. Nuž, nemôžeme všetci byť vyrobení z kvalitného dreva.
Ale, ale. Vidím, že si učenec. Vzdelaný človek.
Zrejme ideš učiť na vedeckú akadémiu?
Nie. Idem do školy
naučiť sa veľa vecí, aby som bol skutočný chlapec a otec bol na mňa hrdý.
Skutočný?
Prečo by si, prepána, chcel byť skutočný, keď môžeš byť slávny?
-Slávny? -Áno, slávny!
Hovorím o divadle.
Jasných svetlách. Hudbe. Potlesku. Sláve!
Sláve? Ale ja chcem byť skutočný.
Áno, chlapče môj.
Ale vedel si, že mnohí vravia, že vlastne nie si skutočný,
kým o tebe nevedia všetci?
Pretože byť slávny je byť skutočný! Dovtedy si úplný nikto.
Ty chceš byť nikto? Nie! Nikto nechce byť nikto.
Každý, kto je niekto, chce byť niekým!
Ale môj otec vravel, že musím do školy.
Iste. Všetci rodičia to vravia, ale on nevidí tvoju genialitu!
Kto chce vzdelanie,
keď má takú osobnosť, taký profil, takú postavu?
On je rodený herec. Však, Gideon?
A nielen herec. Podnikateľ. Nie, influencer!
Nebude na to tvoj otec hrdý?
-Naozaj? -Samozrejme, že bude!
Uvidí tvoje meno veľkými písmenami! Písmenami dva metre veľkými!
-Ako sa to voláš? -Pinocchio.
Pinocchio!
P-I-N-O...
Pravdepodobne K. Nevadí. Priveľa písmen.
Potrebujeme jednoduché, silné umelecké meno.
Klát Dubový. Peň Drevák.
Už to mám. Chris Pínia.
Nie, to by nešlo. Márnime tu vzácny čas.
Chceš, aby bol otec hrdý či nie?
-Isteže chcem. -Takže?
-Dobre, budem slávny. -Paráda!
Héj, dídly-dý
O živote herca sním
Klobúk hodvábny a palička strieborná Hodinky zlaté a diamant na retiazke
Hej, dídly-dý
Život herca veselý je
Je úžasné celebritou byť O živote herca sním
Tam! Vidím ho! Vpredu! Na dvanástke!
Prepáčte mi! Prepáčte! Prelietam!
Vďaka, Sofia!
-Čo? -Fííha, čo robíš tam hore?
Čo? Kto? S kým sa rozprávame? Čo je to Fííha? Počkať. Ja ne...
Kde to je? Kam sa pozeráš? Hovoríš, že je...
Fííha, vieš čo? Ja nemusím ísť do školy.
Namiesto toho budem slávny. A otec bude hrdý.
Dobre. Upokoj sa, synak. Pamätáš, čo som vravel o pokušení?
To je on.
Nie, to je pán Poctivý John. Je môj agent.
Poctivý John?
Pinok, pravidlo je,
keď sa niekto sám nazýva „poctivý,“ nie je.
Hlavne ak je agent.
Takže keď som ti pridelený ako tvoje svedomie,
vravím ti, zabudni na tie prehnané myšlienky o sláve
a choď do školy.
To od teba tvoj otec chce.
Ale Poctivý John vraví, že otec chce, aby som bol slávny.
Nuž, ako som ti povedal, chlapče. John poctivý nie je.
Ale vraj ak niekto vraví, že je úprimný, tak nie je.
-Tak komu mám veriť? -Nuž, to je odveká otázka.
Ale ja by som veril tomu, koho mi pridelila Modrá víla. Ty nie?
-Cvrček Fííha, dočasné svedomie? -Tak ja teda chcem ísť do školy.
To je ono. Škola je tým smerom.
Hej, Pinok. Zahoď to kladivo.
Tu zastav, Pinok.
Mali by spraviť niečo s tým štrkom na ceste.
Raz spod kolesa voza vyletí jeden z tých kameňov
a niekomu ublíži.
-Dopekla, načo platíme dane? -Čo sú to dane?
Tým sa nemusíš trápiť,
keďže nebudeš slávny.
Ale o škole musíš vedieť toto.
Prvé: dávaj pozor. Druhé: dodržuj pravidlá.
A tretie: rob všetko, čo vraví učiteľ.
-Jasné? -Jasné.
-Ty nepôjdeš so mnou? -Nie, Pinok.
Väčšina škôl nemá veľmi rada hmyz.
Berú ma zle ako osy, šváby a termity.
Počkám ťa po škole priamo tu.
-Privediem ťa domov s úderom 15:17. -Dobre, Fííha.
Už chápete?
Je to dobrý chlapec. A dobrá správa.
Zdá sa, že Pinocchio naozaj chce byť odvážny, pravdovravný a nesebecký.
A počúva svoje svedomie.
Mysleli ste, že sa mi to vyšmyklo.
Ale starý Fííha chytil vietor a bude to hladká plavba.
Von! Vypadni!
Padaj von a zostaň vonku! Škola je pre skutočné deti.
Nie pre smiešne bábky. Bábky patria do bábkového divadla.
Dovnútra.
To by bolo.
Hej! To je čo za nápad? Pusťte ma von!
Pusťte ma!
Toto je škandál, zverstvo!
Ten učiteľ ma asi nemá rád.
Koho zaujíma, čo si myslí? Jeho učenie je zastarané.
Berie do úvahy deti? Ide mu o múdrosť a osobný rast?
Ja si nemyslím! Nenecháva priestor pre odlišné formy učenia.
Že vraj tam nepatrím. Deti sa mi smiali.
No samozrejme! Bábky ľudí rozosmievajú.
Ty úbohý, úbohý nepochopený chlapec. Ty to nevidíš?
Ty nezapadáš do tradičného vzdelávacieho prostredia.
Si nepochopený, ako každý veľký herec, ktorý kedy chodil po Zemi.
Škola je pre obyčajné, všedné, bežné, nudné, hlúpe malé deti!
Nie takých nadaných umelcov, ako si ty!
Ty chceš slávu! Slávu a bohatstvo!
-Ale môj otec... -Chcel, aby si šiel do školy, a šiel si.
Šiel si do školy. Dal si staromódnemu učeniu šancu.
A čo ten múdry a učený riaditeľ školy povedal?
Že patrím do bábkového divadla.
Správne, do bábkového divadla. Viac hovoriť nemusím.
-To je ono! -Nie!
Za Strombolim! Sláva čaká!
Hej, dídly-dý
O živote herca sním
Falošné fúzy a kožuch bobrí Pekná brička na pódia ťa vozí
Hej, dídly-dam
Život herca je zábava
Vlasy česané dohora nosíš Kočom so štyrmi koňmi chodíš
Všetky cukríky kúpiš Život herca chceš...
Nie! Pinocchio, nepočúvaj ho!
Nie! Nepočúvaj ho, Pinok!
Nie! Pinok, nie!
Nie!
Je päť hodín. Päť.
Pinocchio už teraz mal byť doma. Určite nevedel nájsť cestu a...
A stratil sa.
Nuž, tak teda poďme. Áno. Aj ty, Figaro. Figaro.
Neodišiel som z obchodu od...
Nuž, ale...
my musíme Pinocchia nájsť!
Dámy a páni!
Na úplný záver mojej veľkej šou
Stromboli, ten najúžasnejší šoumen
a ten najväčší divadelný maestro na povrchu našej Zeme...
To som ja.
A so zvláštnym dovolením vedenia...
Aj to som ja.
Predstavím vám teraz niečo, čomu budete absolútne odmietať uveriť.
Predstavujem vám ôsmy div sveta,
jedinú bábku, ktorá vie spievať a tancovať bez pomoci motúzov.
Hračku, ktorá si myslí, že je chlapec.
Takže je to pravda. Stromboli chytil do svojich špinavých rúk čarovnú bábku.
Máš moju úprimnú sústrasť.
A chceš ju naspäť?
-Si milý. -Ja som Pinocchio.
Chcem sa stať slávnym, aby som bol skutočný chlapec a môj otec bol hrdý.
Ja som Fabiana a nikdy slávna nebudem.
Kým sa nejako nedostanem
z tohto úbohého, podradného, smutného bábkového divadla.
Ale to nič. Mám len ťažký deň. Prepáč.
-Načo sú mi tie motúzy? -Súčasť predstavenia.
Jeden z posledných Stromboliho nápadov. Vidíš? Kĺzavé uzly.
So Sabinou sa ešte nepoznáš, však? Myslím si, že budete priatelia.
Vyzerá, že má silné nohy.
Aj tie tvoje vyzerajú pevne. Sú z pínie?
Hej. Ale čoskoro budú skutočné.
Tak ich dnes vyskúšaj.
-Zlom väz. -Naozaj?
Nie, nie naozaj.
Zranila si si nohu?
Dlhý príbeh, ale každým dňom je to lepšie.
Jediná bábka, ktorá vie spievať a tancovať bez pomoci motúzov.
Hračka, ktorá si myslí, že je chlapec.
Jediný a jedinečný Pinocchio!
POLKA ZVOĽ MELÓDIU
Motúzy nemám, čo držia ma S ktorými mračím sa či usmievam...
Hlúpa bábka!
Ešte raz.
Motúzy nemám čo držia ma S ktorými mračím sa či usmievam
Mal som ich, už voľný som Už motúzy na sebe nemám
Hej hou, hola hou Tak to má predsa byť
Nech vie svet celý Že nič ma netrápi
Motúzy nemám, tak bavím sa K nikomu pripútaný nie som
Ľudia majú ich Ale ako vidíte, ja motúzy nemám
Ja motúzy nemám
Ďakujem. Ďakujem. Ďakujem.
Grazie. Grazie. Ďakujem.
Možno balerína nie som Ale tancovať vždy budem
A žiadneho partnera nemám Avšak lásku poznám
Napoly človek, napoly bábka Ja svoju piruetu skúšam
Hýbať sa budem bez pýtania A každý krok oslobodí ma
Ja vždy tancovať budem a snívať o plié
Všetci uvidia ako krásne viem Pristáť v grand jeté
Usmievať sa a hovoriť o tom budú Ale chôdzu nemám dobrú
Ale ja vždy tancovať
Budem
Začnem s tangom, potom príde salsa
A potom rumba A tiež ča-ča-ča
Aj paso doble, quickstep Two-step a foxtrot
Merengue, bachata, mambo a bomba Plena aj samba
Kathak, kabuki a ďalšie
Len nohy potrebuješ A rytmus a parket
Svoj rytmus nájdeš A potom sa odviažeš
Bav sa ako dieťa A buď slobodná a divoká
Zatancuj kankán, vlň sa Ako francúzske dievčatá
Čo sú to za hlúposti? V mojom divadle nevystupujeme zadarmo!
Zbaľ sa! Odchádzame o hodinu.
A ty...
Môj malý Pinocchio.
Zľakol som sa na smrť, že si sa stratil alebo ťa ukradli.
A to by sme teraz nechceli, všakže?
Takže o hodinu.
-Tak. -Pusť ma! Pusť ma von!
-Toto bude tvoj domov. -Pomoc!
-Kde ťa nájdem. Vždy. -Nie.
Nie, nie!
Áno, áno. Mne teraz patríš.
Pusť ma! Pusť ma von! Pomoc! Otec!
Otec? Žiadny rodič nechce takú kreatúru ako si ty.
Nie, nie!
Rodičia chcú ozajstné dieťa.
Fííha! Otec! Pomoc! Pomoc!
Nie. Pomoc!
Prosím.
Moja malá drevená zlatá baňa.
Pinocchio!
Geppetto! Som tu pod pohárom!
-Pinocchio! -Geppetto! Geppetto!
Pinocchio!
Figaro, Cleo, kde len môže byť?
Pinocchio!
Geppetto!
Pinocchio. Pinocchio.
Som tu hore. Na streche.
Stromboli je hrozný, zlý človek. Ale my ti pomôžeme.
Nechajte ma.
Prídeme na to, ako ťa dostať z tej klietky.
Počuješ, čo vravím? My ti pomôžeme.
Pinocchio, pozri na mňa. Mne môžeš veriť.
Si skutočný človek a jediný skutočný človek, ktorému môžem veriť, je môj otec.
Páči sa mi, ako tancuješ. Ešte nás oficiálne nepredstavili.
Som Sabina.
Ja som Pinocchio.
Vďaka, že si mi uvoľnila nos.
No, vieš ako sa hovorí. Šou musí pokračovať.
-Si úžasná tanečnica. -Ďakujem.
Je smutné, že sa spoznávame za takých hrozných okolností.
Pán Stromboli vravel, že pôjdem domov a poviem otcovi, že som slávny.
Ale potom ma zatvoril.
Tak teraz neveríš nikomu?
No, tebe verím. Asi.
Ďakujem. Pokúsim sa byť toho hodná.
Vidíš ten kľúč, čo visí na stene? To je kľúč od klietky.
Musíme ho nejako vziať a vyslobodiť ťa.
Ale z toho ty môžeš mať problémy.
Pinocchio, smiem sa ti s niečím zveriť?
Keď prídeme do ďalšej dediny, my bábky a bábkari
si vezmeme peniaze, ktoré nám Stromboli ukradol, a ujdeme.
-Ujdete? -Áno. Utečieme.
A potom sami rozbehneme svoju vlastnú šou.
A budeme ku všetkým členom divadla féroví a milí, a...
Čo sa to tu deje?
Pinocchio. Môj malý Pinocchio.
Si v poriadku? Mal by si oddychovať.
Zajtra máme veľké predstavenie v Siene.
Ľudia v Siene milujú bábky. Zaplatia nám kopu peňazí.
To len aby ti nenapadlo robiť žiadne hlúpe kúsky.
Teda okrem pódia. Tam rob len zábavné kúsky.
Nuž, to je asi koniec. Tak sa to skončí.
Umriem od hladu v zaváraninovom pohári. A myslel som, že sa dožijem 103 rokov.
Iste, toto by sa nestalo,
keby som sa nezačal hrať na svedomie.
No to ma podržte. Stromboliho bábkové divadlo.
Ktovie, či Pinok vôbec mohol...
Pinok! Hej, Pinocchio! Tu som! To som ja, Fííha!
Tomu neverím. Sme tak blízko a predsa tak ďaleko.
To by bolo.
Pinocchio. Pinocchio. Počúvaj.
Fííha! Páni, tak rád ťa vidím. Stromboli ma zamkol v tejto klietke.
Pevne zamknuté. Nuž, Pinok, toto si asi nechcel,
keď si chcel byť slávnym hercom, však?
Ja za to nemôžem. Ja som nikdy nechcel byť slávny.
Prepáč, chlapče. Ja si to pamätám inak.
Ale ja som nechcel byť slávny. Chcel som chodiť do školy.
-Hej! -Je to pravda.
Všetci tí ľudia, čo ma chvália a tlieskajú. Neznášal som to.
Čo sa to deje, Fííha?
Asi nejaké vílie kúzlo.
Má na to nos.
Ale ide o to, že klamstvo dokáže človeka zmeniť, Pinok.
Práve preto ti hovorím
na stodesať percent tú najúprimnejšiu, najviac skutočnú pravdu.
Ver mi!
Uf. Dobre, posledné slovo nebola pravda. Ale všetko, čo som povedal predtým, bola.
Fííha, si v poriadku?
Viacmenej. Len už prestaň hovoriť tie klamstvá.
Fííha, vidíš ten kľúč?
Áno, vidím.
Ten je od tejto zámky. Dosiahneš naň?
Nemožné. Na ten nedosiahnem.
Hej, Fííha. Chceš niečo vedieť?
Ja nechcem byť skutočný chlapec.
Fííha, si v poriadku?
Áno, ale povedz, to bolo skutočné klamstvo či klamlivé klamstvo?
Samozrejme nie skutočné. Musel som dosiahnuť na kľúč.
Prepáč, Fííha.
Pinok, pamätáš, čo povedala Modrá víla?
Nejde o to, aký si navonok.
Skutočný musíš byť v srdci. To ťa robí skutočným.
Ale ďakujem za ospravedlnenie.
Fííha, mrzí ma, že som ťa pred školou nepočúval.
Mám ťa!
Vďaka, Pinok! Teraz ma šupni k zámke.
Skoro. Zásah!
Hot dog! Zvládli sme to!
Áno, hot dog. To je čo?
Nemáme čas opisovať lahôdky.
-Teraz ťa dostaňme domov. -Áno!
Stretol som milých ľudí, Fííha.
Pomohli mi a ani nemuseli.
Nuž, to priatelia robia.
Jedna z nich bola bábka ako ja. Volala sa Sabina.
Aha. Bábková priateľka. Čiže parťáčka.
Takže parťáci sú priatelia?
No, nie vždy, Pinok.
Musíš byť opatrný, lebo občas keď je parťákov viac,
radi ťa tlačia...
Fííha? Kam zmizol?
No nie! Aha, čo sme práve odchytili na rohu ulice!
Dreveného chlapca!
Pozrite na neho. Je z drevených klátikov.
Som Lampwick. Ako sa voláš, Klátik?
-Volám sa Pinocchio. -Pinocchio?
-Pinocchi-kto? -Pinocchio.
A čo si zač, Klátik? Prečo si celý z dreva?
Pretože som bábka. Ale môžem byť skutočný chlapec.
Musím povedať, že na bábku si naozaj veľmi chytrý.
Len tí najchytrejší chlapci vedia o odvoze.
O odvoze? Akom odvoze?
O odvoze na Ostrov, ty hlava drevená.
Musíš byť po zotmení na opustenom rohu ulice.
Bol si na rohu, tak ťa vzali. No tak.
Dobre. Ale musím nájsť svoje svedomie.
Svedomie?
Čo je také smiešne?
Teda! Svedomie je to posledné, čo chceš na Ostrove pôžitkov.
Ostrov pôžitkov? Tak na ten idete?
Tak na to stav svoj drevený zadok.
Je to ten najšťastnejší kút na svete! Žiadni poliši, ani rodičia, ani pravidlá!
Môžeš tam robiť každú neplechu a nikto nič nepovie!
NAVŠTÍVTE OSTROV PÔŽITKOV ZADARMO! ZÁBAVA A RADOSŤ!
Počul som ťa dobre?
Ty sa chceš zmeniť, pretvoriť sa, takpovediac?
Áno.
No, tak to máš veľké šťastie, že ideš s nami,
lebo Ostrov pôžitkov
ti zmení život tak, ako nič iné v živote.
Už viac nebudeš bábka, to je zaručené.
Naozaj?
Hej. Nech sa pod zem prepadnem.
Nuž, pán kočiš, to bude zábava.
Ale ja vám neverím.
Čo?
Decká, tuším medzi sebou máme jedného pochybovača.
Suchára, ktorý zjavne neverí v dobrú zábavu.
Povedzte, kto neverí v zážitky, ktoré vás môžu zmeniť?
Otočíme sa a pobežíme späť k mamke a ockovi?
Nie!
Pozrite, deti, vy choďte. Ja pôjdem inokedy.
Prepáč. Tak to nefunguje.
Tlak ostatných necítiš Kým nie si jedným z nich
Ak ako tieto deti nebudeš Nemáš tu čo robiť
Never mne Ver im všetkým
Ten čas je tu Tak nebež preč
Utop sa či plávaj Poď alebo umri
Tak pôjdeš tam s nami? Rozhodnúť sa musíš
Tak zábavu nám nekaz Neboj sa zábavy
Všetci za jedného, jeden za všetkých
Hra začala Snáď neujdeš
Ak vycúvaš Všetkým ju pokazíš
Áno.
-Skutoční chlapci vždy chcú viac -Vždy chcú viac
Skutočné dievčatá majú skutočných chlapcov radšej
Prestaň s tými hlúposťami O takzvanom svedomí
Tie už viac potrebovať nebudeš
Taká nuda.
Tak hraj sa, hraj Je na hru čas
Všetky problémy stratia sa
Tak hraj sa, hraj Je na hru čas
Prišiel na hru čas
Tak povedz nám, čo povedať chceš
Tak dobre.
Hovorím, aby sme...
šli.
Áno!
Tak dobre! Ostrov pôžitkov čaká!
Pinocchio! Nie!
Vitajte na Ostrove pôžitkov!
Len poďte ďalej!
-Tešte sa a užite si šou! -Poďme na loď! Rýchlo!
Je tu toľko zábavy, čo vyčaruje vám úsmev!
A nikto vám nikdy nepovie: „Nie.“
Pozri na to, Klátik!
OSTROV PÔŽITKOV
UŽITE SI TO!
-Sladké pivo! -Sladké pivo!
-Aha! Sladké pivo zadarmo! -Sladké pivo!
Páči sa, páni. Dajte si veľké. Sú na podnik.
Alebo si dajte dve. Na zdravie!
Toľko sladkého piva!
Áno! Je ho dosť na celý život!
Sladké pivo!
Hej, navaľ to sladké pivo!
Ten chalan je blázon!
Hej!
Cukrová Hora
Super kúsok, Pinok.
JEDZ KOĽKO CHCEŠ
KUPUJ A KRADNI
Pozri na nich! Kradnú z toho obchodu úplne všetko!
Daj mi to.
ZHORŠOVACIA ŠKOLA
Tlačte!
TEHLY ZDARMA
Hej, Klátik!
Tomu cvokovi horelo pod zadkom, a veru poriadne!
KÚTIK ZAVRI HUBU!
NEZNÁŠAM ŤA!
NADÁVOK
ČUŠ! SI SOMÁR
VEZMI SI CEDUĽU - URAZ NIEKOHO ZAVRI HUBU!
Hej, tí sa mi páčia.
ROZBÍJANIE HODÍN
Hej, Klátik, sem sa musíme vrátiť a rozbiť pár hodín.
Vyzerajú ako hodiny môjho otca.
Áno? Sleduj toto.
Zásah!
-Teraz ty, Klátik. -Nie, vďaka.
Niečo mi vraví, že otec by nebol veľmi šťastný keby vedel, že som tu.
Prestaň s tými hlúposťami O takzvanom svedomí
Tie už viac potrebovať nebudeš
Tak hraj sa, hraj
Hraj sa, hraj Je čas na hru
Bola chyba, že som ho poslal do školy ako skutočného chlapca.
To som nemal robiť. Nikdy. Čo prepánajána?
Sofia, to si ty? Čo?
Čo je toto? „Ostrov pôžitkov.“ Ostrov pôžitkov?
Tam je Pinocchio?
Ó, božinku. Toto je vážna situácia.
Katastrofa!
Tak prosím. Však som dobrý?
Je hrozne ticho.
Kam sa všetky tie deti podeli, Lampy?
Sú niekde tu. Čo ťa to trápi?
Aj tak sú to úbožiaci. Štvorka do rohu.
Pozri na to! Ďalší parádny štuch, ak to môžem povedať.
Ktovie, kam sa všetci podeli.
To malo byť akože čo?
Dofrasa! Škrabla ju.
S tým stolom niečo je. Je nakrivo alebo čo.
Okej, Klátik. Teraz ty.
Hej, Klátik. Niečo sa ťa už dlhšie chcem opýtať.
Prečo si nerozbil žiadne kukučkové hodiny?
Každé skutočné decko by si to užilo.
Nezdalo sa mi to správne.
Počúvajte pána Slušáka.
Takže ešte z teba nie je úplný grázel.
Ja nechcem byť grázel. Ja chcem byť skutočný chlapec.
Ale takto možno budeš len napoly skutočný.
Tuším stále v sebe máš kúsok svedomia.
Kiežby som ešte svedomie mal.
Pinocchio!
Kde sa vzali tie osly?
Ó, páni.
Akoby som sa prepadol do samotného pekla.
LOĎ DO SOĽNÝCH BANÍ
Pohnite sa, vy zberba!
Čím skôr budú tie osly v soľných baniach, tým skôr mi zaplatia!
Ale podľa mňa sa nemá kričať, keď sa niekto pripravuje zahrať.
Prekonaj to.
Všetci vedia, že rozhodiť súpera je výborná stratégia.
Všetko pre víťazstvo.
Mýliš sa, Lampy. Podľa mňa to bolo podvádzanie.
No tak. Ty rozprávaš,
akoby sa nám malo stať niečo hrozné.
Svedomie, to iste.
Taká hlúposť.
Lampy, pozri sa na svoj...
Za čo ma máš? Za somára?
To veru si...
Hej, trepeš samé somariny...
To vyšlo zo mňa?
Pomoc!
Pomôžte mi niekto! Podviedli ma! Oklamali ma!
Pomôž mi, prosím! Pomoc!
Pomoc, prosím! Zavolaj niekoho! Pomôž mi, prosím!
Mama! Mama!
Nie! Čo sa to deje? Čo mám robiť?
Pomoc! Pomoc! Fííha! Fííha!
Fííha! Fííha!
Pinok, padajme odtiaľto!
Všetky tie decká sa menia na osly...
Nie! Aj ty?
Tí galgani!
To je ten drevák! Chyťte ho!
Fííha, poďme!
Ako vravíš, Pinok. Zdrháme odtiaľto!
Tam sú!
Rýchlejšie! Nesmú sa dostať k moru!
Nie! Sme v pasci!
Nie, nie sme. Mysli pozitívne, Fííha.
Skoč!
Dofrasa. Drevený osol by bol hodný riadnej kopy peňazí.
Niekto do tej vody vysypal celý sud soli!
Si v mori, Pinok. Morská voda je slaná.
-Teraz plávaj. Mávaj rukami. -Takto?
Áno, Pinok. To je ono. Poďme odtiaľto.
-Nechceme stretnúť Monstra. -Kto je Monstro?
Morská príšera. Spáva na vodnej hladine.
Taká veľká, že vyzerá ako ostrov. Na pevninu!
Otec? To som ja, Pinocchio. Som doma!
Možno spí.
Pozri. Všetky jeho hodiny sú preč.
Čo myslíš, že sa s ním stalo?
Vyplával na more.
-Vyplával na more? -Vyplával na more?
Veru. Vyplával na more. Čo sa nevyjadrujem jasne?
-Sofia, ako? -Ako myslíš? Na člne.
Musel ísť na Ostrov pôžitkov, aby našiel Pinocchia.
Tak predal všetky hodiny a kúpil si čln.
Tie hodiny boli pre neho všetkým. Jeho celoživotné dielo.
Bože. Predal svoje hodiny, aby ma šiel hľadať?
Veru tak, chlapče.
Znamenáš pre neho viac, ako jeho milované hodiny.
Viac ako hocičo.
Poďme.
Nikde Geppetta nevidím.
Dúfam, že sa mýlim, ale to je podľa mňa Stromboli.
Rýchlo. Pod mólo.
Pozri. To je Sofia.
Mám nápad. Poplávam tam zistiť, či vie, kam Geppetto šiel.
Ty sa schovaj.
Pinocchio.
Sabina? Som rád, že si to ty.
Pozrime sa. Ty máš nové uši.
Áno. A nový chvost.
Pinocchio, my, členovia Nového bábkového rodinného divadla,
máme veľmi dôležitý návrh.
NOVÉ BÁBKOVÉ RODINNÉ DIVADLO
-Vy máte vlastné bábkové divadlo? -Veru tak.
Včera večer carabinieri Stromboliho zatkli a zavreli do väzenia.
Nové bábkové rodinné divadlo! To sa mi páči.
Ale je toho viac. Bolo by nám cťou, keby si sa pridal k nám.
Naozaj? Chcete ma do svojho divadla?
Hej, aj s oslími ušami.
A budeš naša hlavná hviezda.
Naozaj? Nič krajšie si neviem predstaviť.
Ale...
Musím zostať a nájsť svojho otca.
Pinocchio, niečo mi vraví, že to, ako si sa rozhodol, je správne.
Presne tak, Pinok. Som na teba hrdý, chlapče.
A pozri. Tie oslie uši zmizli.
Áno! Tie oslie uši zmizli.
Aj ten chvost.
Všetko zmizlo.
Tak, my už musíme ísť.
Možno sa uvidíme o rok, keď sa opäť vrátime do Sieny?
To dúfam.
Takže o rok.
A Pinocchio, prosím, pozdrav odo mňa svojho otca.
Aj odo mňa.
-Keď ho nájdeš. -Keď ho nájdeš.
Pozdravím!
Panečku! Skoro som zabudol.
Podľa Sofie Geppetto odplával asi pred dvoma hodinami na juh.
Súhlasila odniesť nás, aby sme našli...
No tak ale počkať chvíľku.
Niečo si pekne vyjasnime, pán Cvrček.
Vravela som, že odnesiem teba, nie jeho. Neunesiem ťažký kus dreva.
Bez urážky.
-Takže čo urobíme? -Ja mám nápad.
Žiadne člny, nič. Len voda, kam až oko dovidí.
Nájdeme ho. Mysli pozitívne.
Čo? Pinok, čo vraví?
Áno, to som počul. Ale čo...
Sofia? Ty niečo vidíš?
Hej, hej, hej!
Pinok, vidím malý čln.
-Malý čln? -Áno, bárku!
-Čo je to bárka? -Malý čln!
Geppetto! Ja vidím Geppetta!
„Gé-pé-to.“ Geppetto! Ona vidí otca!
Geppetto! To je Geppetto!
Otec! To som ja, Pinocchio!
Otec!
Otec, to som ja, Pinocchio!
Otec, to som ja!
Nepočul si niečo, Figaro?
Ja hlupák. Ja že počujem Pinocchia.
Už asi spím aj vo dne.
Otec! To som ja, Pinocchio!
Otec!
Pinocchio? Beží po vode?
Toto je zázrak! Pinocchio!
Pinocchio! Si späť!
Áno, otec, som späť! Idem za tebou!
Počkaj! Nie, ja idem za tebou!
Je to zázrak. Pozri na to. Vidíš, Cleo?
Cleo, Figaro, pozrite! Vie bežať po vode.
No samozrejme, že to vie. Je predsa z dreva. Už idem, Pinocchio!
Otec, prepáč, že som neprišiel domov, keď ma vyhodili zo školy!
Teba vyhodili zo školy?
Áno, lebo som bábka!
Tak som hral v bábkovom divadle a bol slávny!
Ty si bol slávny?
No, skoro slávny.
Tancom v bábkovom divadle som zarobil peniaze.
Ale potom ma uniesli a zamkli do klietky,
tak som musel Fííhovi klamať, aby mi narástol nos a ušiel som.
Ale potom ma vzal koč plný naivných detí
na Ostrov pôžitkov,
kde som sa učil piť... Zabudol som čo.
Ale Ostrov pôžitkov bol zlý, narástli mi oslie uši
a naháňali ma príšery z pary a chceli ma predať do soľných baní.
Ale Fííha mi pomohol a skočili sme z útesu do mora a plávali na breh
a zistili, že si predal hodiny a kúpil čln,
aby si ma hľadal!
A teraz sme tu!
To všetko si robil za jeden deň?
Áno!
Bože! Ja som nespravil ani zlomok z toho za celý život!
Prepáč mi, otec! Ospravedlňujem sa za problémy, čo som spôsobil!
Nie, Pinocchio, chlapče môj! Všetko je odpustené!
Som taký šťastný, že si zdravý a v bezpečí!
Teraz môžeme ísť zas domov a byť všetci spolu!
Budem jedna veľká šťastná...
Monstro! To je Monstro! To je Monstro!
To by bolo. On spí.
Zobuď sa! Máš v sebe môjho priateľa! Otvor, ty veľká hladná huba!
Otec! Otec!
Pinocchio! Pinocchio, aj teba prehltol?
Otec! Otec!
Tu! Chyť sa toho!
Práve som udrel dreveného chlapca kusom dreva.
-Pinocchio. Pinocchio. -Ahoj, tatko.
Pinocchio. Pinocchio, som taký šťastný, že ťa vidím.
Šťastný, že vidím svojho chlapca.
Figaro, aj ty si tu! Aj Cleo!
Áno, áno, zas sme všetci spolu. Nie je to krásne?
Hoci je trochu zvláštne byť v bruchu veľryby.
Ale my si poradíme. Aj keď je tu trochu vlhko, však?
Otec, vidím, že tvoj čln stále pláva.
Áno, áno. Je to dobrý malý čln.
Takže keď Monstro otvorí ústa, môžeme odtiaľto vyplávať.
No, ja teda neviem, Pinocchio. Len sa pozri na všetky tie haraburdy.
Pripadá mi to, že všetko ide dovnútra, ale už nič von,
okrem opačného konca, zrejme, ale to nie je dobrá možnosť.
-Otec, čo je v tej lampe? -Irónia, veľrybí olej.
Presne tak. A ja mám nápad.
Teraz!
Otec, dokázali sme to. Pozri na ten dym!
Je vážne krásny.
Poď, otec. Pripravme čln na pozíciu.
Otvor! Musím ísť dovnútra! Vravím ti, otvor!
Sezam, otvor sa!
Fí, zabralo to?
Nie, nie, nie!
Otec, pozri!
Myslím, že už ho začína dráždiť ten dym!
Určite ho šteklí v nose!
Pinok! Pinok!
Fííha! Chyť sa!
-Fííha? Kto je Fííha? -Moje svedomie.
Ten cvrček je tvoje svedomie?
Veruže som. A poviem vám, nie je ľahká práca.
Priprav sa, otec!
Pinocchio!
Otec! Otec!
Nie!
Figaro, Cleo, mám otca!
Pinok!
Fííha, vďaka bohu! Myslel som, že je po tebe!
Pozri! Vykýchol nás smerom k pevnine.
Ide sem!
Všetci sa držte!
Pridaj, Pinok, pridaj! Krúť tými bagandžami!
Si skoro tam, Pinok!
Otec? Otec?
Pinok, dokázal si to.
Fííha, otec je tuším zranený. Musím mu pomôcť.
Ty choď. Dobehnem ťa.
Otec? Otec, hovor so mnou. Povedz niečo.
Otec, preber sa.
Otec, je tu Figaro. A Cleo.
Všetci sú tu.
Otec, neumieraj.
Prosím, neumieraj.
Keď pod hviezdou si želáš
Tvoje sny splnia...
Pinocchio. Chlapče môj, si tu?
Áno, otec, tu som. Všetci sme tu.
Cleo? Figaro?
Figaro, Cleo, všetci ste tu.
Mal som čudný sen.
Snívalo sa mi, že nás zhltla veľryba.
Áno, otec. Ale nebola to veľryba. Bola to morská príšera, a vyšli sme von.
Áno! Áno, vyšli. Už si spomínam. Zachránil si nás.
Plával si rýchlejšie, ako dokáže hociktorý kliper.
Žiadny skutočný chlapec by to nedokázal.
Pinocchio, naozaj si sa snažil z celého svojho srdca,
takže si skutočný chlapec.
A vieš, čo ešte si? Nesebecký a veľmi, veľmi odvážny.
Pinocchio, keď si prišiel,
možno si si mohol myslieť, že chcem niekoho iného.
Ale ja som si želal teba.
Vždy budeš môj skutočný chlapec.
Nie je na tebe vôbec nič, čo by som zmenil.
Som na teba taký veľmi hrdý.
A tak veľmi ťa ľúbim.
Aj ja ťa ľúbim, otec.
Nuž, takže sme si prešli dlhú cestu, však, synku?
Veru tak, otec. A už poďme domov.
Áno, poďme domov.
Poďte, Cleo, Figaro. Ale...
Pinocchio,
ty poznáš cestu?
Pôjdeme za tým svetlom.
Takže Pinocchio nakoniec dokázal, že je odvážny, pravdovravný a nesebecký.
A odvtedy sa o ňom rozprávalo mnoho príbehov.
Ľudia vravia, že sa zmenil na ozaj dobrého skutočného chlapca.
Naozaj to tak bolo? Ktovie? Ale jednu vec viem naisto.
Vo svojom srdci
je Pinocchio taký skutočný, ako každý skutočný chlapec len môže byť.
Keď pod hviezdou si želáš
Jedno je, kto si vlastne zač
Všetko, čo v srdci si želáš
To splní sa ti
Ak svoje sny srdcom snívaš
Žiadne priveľké želanie nemáš
Keď pod hviezdou si želáš
Ako želajú si rojkovia
Šťastena je dobrá
Odmeňuje tých, ktorí ľúbia
A láskavo splní im
Čo tajne želajú si
Ako blesk z jasného neba
Šťastena príde a povedie ťa
Keď pod hviezdou si želáš
Tvoje sny splnia sa
Podľa animovanej klasiky od Disneyho
a knihy "Pinocchiove dobrodružstvá" od Carla Collodiho
Preklad titulkov: Miro Kováčik