Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Stalno se trudimo uhvatiti korak. S učenjem, ljubavnim životom,
prijateljima, obitelji, nastavom…
Popis je dugačak, a život nije.
Možda je odraslost stvar razvoja.
A životna škola?
PRIVATNA PODUKA
Tu ulazim ja
kao osoba koju klijenti najviše trebaju.
-Evo je! Ekin. Podučava me umjetnost. -Zdravo!
Ne figurativno. Doslovno.
Moja savjetnica gđa Asude.
Dobar dan.
Ja sam Azra. Privatna instruktorica. Klijenti biraju temu.
Samo za tebe.
Gle!
Cure?
Obitelji ne moraju znati baš svaki detalj.
Poduka koju držim s razlogom se zove „privatna” .
SVEUČILIŠTE DÜNYA
KLUB LIKOVNIH UMJETNOSTI
KULINARSKI KLUB GLAZBENI KLUB
BICIKLISTIČKI KLUB
Hej, cure!
Kakva je to idiotska odjeća?
A ime kluba…
Ne mogu pročitati. „Vjenčane”?
Da, baš vjenčane.
Klub vječne književnosti. Što je tako teško pročitati?
Još je i mrzovoljna.
Afife Jale!
Zove se Jale.
Malo je luda. Idemo.
Ali… zovem se Hande!
Kako ne znate tko je Afife Jale?
Imate Biciklistički klub, Klub Erasmus…
A ovo je Klub vječne književnosti! Nitko od vas ne zna za nju?
-Luđakinja. -Aha.
Ajme, kakav vašar!
Dijete…
Hande?
Afife Jale!
Ma što je to s njom?
Azra, ti si zaista pravo čudo.
Da nije bilo tebe,
nikad ne bih bila s Tibetom.
To je sigurno.
Tiho, cure. Netko će čuti.
-Baš me briga. -Tko bi čuo u kupaonici?
Nije me briga ako netko čuje.
To bi mi podiglo ugled.
NE RADI
Vidite? Nema nikoga. Ne radi.
Da nema tvoje poduke…
Zapitkivala bi: „Što smo nas dvoje, Tibete? Par?”
Cansu!
Jako se zaljubio u mene.
Maltene me preklinjao!
Časna riječ, izgradila si mi imidž iz temelja.
Nazvala si dekanicu i predstavila se kao moja majka. Od toga ne može bolje.
Ovo mi je bila najkorisnija poduka u životu.
Ne pretjerujte, cure. Idemo.
Ne pretjerujem!
Tko zna na koliko si ljudi utjecala!
Možda te čak podcjenjujem.
I ja želim privatnu poduku!
Želim da me primjećuju!
Želim hodati s Utkuom.
Što ti je? Tko si ti? Što je ovo?
Bok, ja sam Hande. Čula sam vas u kupaonici.
Pomozi i meni, molim te!
Prisluškivala si nas u kupaonici,
zaskočila me kao manijak
i sada tražiš pomoć?
Da.
Sretno ti u životu.
Azra, gledaj cestu!
-Luda si! -Mrzim to u filmovima!
Zure jedni u druge!
-Onda izađi! -Nikad!
-E pa, morat ćeš. -Neću!
Kakva drskost! Zaista!
Da pozovem policiju?
Mobitel ti je ovdje.
Što ti zapravo hoćeš?
Želim poduku kakvu ima Melis.
Mogla bi i meni pomoći da izgradim imidž.
Naučiti me kako da privučem dečke.
-To nije… -Nemoj me odbiti!
Melis je rekla da utječeš na ljude. Nisi se bunila, znači, bilo je i drugih.
Pa ti imaš mozak! Čudim se.
Bezobrazna si.
A ti možda nisi bezobrazna?
Molim te.
Molim te. Azra, preklinjem te.
Molim te! Preklinjem te!
-Otključaj vrata. Razgovarajmo. -Evo.
Evo.
Tužila bih te teti da me odbiješ.
Tužila bi me teti?
Pa zar imaš pet godina?
Slobodno je nazovi. Pozdravi je od mene.
Jer ti neću pomoći.
Kako hoćeš.
Hande?
Bok, teta! Kako si?
Što ti je bilo danas? Nisam mogla razgovarati pred drugima.
Poslije ćemo o tome!
Moram ti reći nešto važno.
Brzo, Hande. U gužvi sam.
Dobro, razumijem.
Nije lako biti dekanica.
Razgovarajmo poslije, dušo.
Sad moram ići. Vidimo se!
-Daj mi to! -Bok.
Daj mi to!
Povukla si me za kosu?
Pa zar imaš pet godina?
Znači, nećakinja si nove dekanice?
Što si joj uopće kanila reći?
Da šećeš po kampusu i družiš se sa studentima.
Baš si pametna. Prva si to primijetila!
Iznenađena sam.
Afife Sherlock Holmes.
Ne podcjenjuj veliku Afife Jale!
Ne zafrkavaj se.
Dobro. Stavite ovamo.
Oprezno s tom kutijom!
Ajme meni…
Što je ovo? Zakrčili su cijelu ulicu.
Valjda se neće razbiti. Brate!
Ljudi, zakrčili ste ulicu.
Maknite bar kutije da možemo ući.
Samo malo, gospođo!
Zgrada neće pobjeći.
Molim vas, maknite kutije, momci!
Da dame mogu proći.
Koji je ovo vrag?
-I ovamo se želiš ušuljati? -Ma ne. Vratit ću se sutra.
Baš mi je drago.
I da me nisi cinkala!
Nikad! Znam čuvati tajne.
Vidimo se! Na kojem si katu?
Drugom!
Dobro. Na drugom.
Ma što je ovo?
Oprostite!
Ima li koga?
Pardon!
Dobro došli u zgradu.
Dobar dan, gospođo. Koga trebate?
-Ti si… -Burak.
Ja sam stan broj tri.
Ispod tebe.
Ne vidiš broj na vratima zbog ormarića.
Makni ga da mogu ući u svoj stan, molim te.
Ovog časa ga ne mogu maknuti.
Je li? A nego kad ćeš?
Ne znam. Morat ćete pričekati, gospođo.
Ovamo.
„Gospođo”, je li?
Dobro jutro!
A! Na tebe sam zaboravila.
Proklet bio, retrogradni Merkure!
Ovo je više kao meteor.
-Molim? -Kažem da si mi upala u život.
Ne razumijem.
O tome i govorim.
A ipak želiš poduku.
Ali škola mi ide izvrsno.
Malo sam istražila prije nego što sam došla.
Malo. Naravno.
Dobro. Dakle, evo.
Umijeće zavođenja muškaraca,
Žene i muškarci,
Vrijeme za promjenu.
Nije promjena ključna, ali…
Hande.
Da?
Polako.
Smiri se. Kavu?
Ne. Ne smijem piti kavu.
Od nje sam energična i brbljiva.
-Stimulansi tako utječu… -Dobro. Čaj od kamilice.
Može čaj.
Sjajna si. Prekrasna si.
Spusti bradu.
Da čujem taj divan smijeh!
Što misliš,
zašto svi misle da sam starmala?
Ali neću valjda živjeti prema onom što drugi misle.
Svi su prodali dušu društvenim mrežama.
Nemaju nikakav karakter! Kao da su fragmentirani avatari…
Kao da imaju fragmentirane avatare ili tako nešto.
Ali ja nisam takva.
Imam svoj jedinstveni stil i…
Joj, daj.
Ja starmala? Trebali bi vidjeti tebe. Već se ponašaš kao baba.
Uglavnom.
Ne izgledam staro, zar ne?
Izgledam li staro?
Što ako me Utku tako vidi?
Azra, zašto ti…
Što je stimulans?
-Nešto što uzbudi tijelo… -Je li tvoja odjeća uzbudljiva?
Udobna mi je.
Ne treba ti biti. Nosi udobnu odjeću kad ostariš.
-Pod stresom si? -Ne, zašto?
Pasivno-agresivna si prema meni.
Ako si ti stručnjakinja, sama mu priđi.
Ucjenjuješ me. Imam pravo biti pasivno-agresivna.
Dobro, oprosti!
Žao mi je.
Ali samo mi ti možeš pomoći.
Osim toga, neću te pustiti na miru ako me odbiješ.
-Ne mogu vjerovati. -Molim te!
Azra, molim te.
Ne bih te ucjenjivala da nisam očajna!
RASPORED
Ajme. Zaista puno radi.
Ima li tvoje zanimanje ime?
Kladim se da puno zarađuješ.
Hande! To se tebe ne tiče!
JEDNIM KLIKOM DO SVOJIH SNOVA
Zašto si izabrala takvu karijeru?
Zar imaš traume?
Klijent!
Imaš klijenta, Azra!
Što radiš?
Zar ne poznaješ pojam granice?
Znači, tako te nađu!
Mogla si mi reći da ti pošaljem poruku umjesto da kompliciraš.
Misliš da je to tako lako? Odakle ti preporuka?
Teta bi me mogla preporučiti.
Ili čak… kako se ono zove?
Nemoj mi reći.
Kako ono?
Melisa bi me preporučila. Glumila si njezinu majku, sjećaš se?
Dobro.
Očito te se ne mogu riješiti.
Utku večeras doma ima tulum.
-Ne znam jesi li znala. -Nisam.
Počnimo od toga.
Prvo pravilo.
Radit ćeš točno ono što ti kažem!
-Obećavam! -Iz knjiga ne možeš naučiti o životu.
Trebaš vježbati. I riješi se te gluposti.
Vježbati.
Trebam vježbati.
Teta ti neće doći doma? Da nas ne uhvati.
Ne, prerano je.
Iscrpio si me noćas, Burak. Mrtva sam umorna!
Ma nisi. Pošalji mi svoj raspored.
-Da se dogovorimo. -Može.
Hej! Ormarić je još ovdje!
Hej, stanu broj tri! Dobro jutro!
Potpuno sam zaboravio na ormarić.
Neki susjed žalio se zbog kamiona pa su ga dečki morali ostaviti.
To bi trebala biti isprika?
Gle, vidjela si koliko imam posla.
Premjestit ću ga kad završim.
Vidimo se!
„Posao”, kaže.
-Ne mogu vjerovati. -Izgleda kao umjetnina.
Da, baš kao i ti.
Ne mogu ovo podnijeti tako rano ujutro.
Što ti je?
Imala sam tračak nade! Sad više nemam.
Zašto bih se svidjela Utkuu?
Ako su to žene…
ja nisam.
Da, ti si potpuno druga vrsta.
Ali očito ništa ne primjećuješ.
Drugoj su zeznuli silikone.
Fileri ispod očiju su dobro ispali.
Prvoj su čizme odavno izašle iz mode.
Kosa joj je spaljena jer je previše ravna.
Ne može je ni pročešljati.
Ma nije bitno!
Ionako se žurimo.
Imamo puno posla.
-Dolazi mu puno cura… -Hande!
Dobro došla!
Ljubavi!
NOVE PJESME PRIČE
Kad si se doselila k teti?
Odgojila me.
-Idemo u moju sobu. Imam fora stvari. -Dobro.
Uđi!
Vidiš?
Ovo je fora. Ne trebam kupovati novu odjeću.
Djeca u Africi gladuju.
Koliko ti imaš godina, Hande?
Ako je cilj zaista Utku,
imamo puno posla.
Zar je tako loše?
A upitan ti je i ukus za muškarce.
Sigurna sam da želim Utkua!
Idemo onda u kupnju.
Ali prvo nešto moramo srediti.
-Dođi. -Nešto srediti?
Vidiš? Još nije ispravljeno.
Nije dobro, dušo. Još jedanput.
Što je to?
Neću to potpisati. Loše je napisano.
MOJE BILJEŠKE IZ KAZALIŠTA
Nije dobro.
Ne znam što da kažem, Hande. To mi je novost od tebe.
Osim toga, nekako forsiraš tu poduku.
Neki dan me uzbuđeno nazvala. Imala sam posla, nisam mogla razgovarati.
Stavi to ovamo s ostalim. Hajde, dušo.
Volite Yıldız Kenter?
Molim?
A, ovo!
Da. Predavala mi je.
Ali odlučila sam se za drugi smjer.
Trenutačno studiram ovdje.
-Ovdje? -Da.
Ali kazalište mi je uvijek bila strast.
-Zahvaljujući gđi Kenter. -Nevjerojatno. Bravo! Sjajno!
Da si mi to prije rekla, Hande, sve bi bilo drukčije.
Spominjala je stand-up. Smiješno!
Treba ti solidan temelj!
Nije uvijek lako instinktivno razmišljati kao ti, teta.
Za to treba vremena. Ali polako počinjem shvaćati.
Uz pomoć gđe Azre nadam se da ću postići cilj.
Ako imaš potencijala.
Ali jednako je važno definirati cilj.
-Naravno. -Baš ste to lijepo rekli. Bravo.
Svaka čast i tebi, Hande.
-Sjajna si. -Trudim se.
Sretno vam bilo objema!
Ovaj… Ma nema veze. Nabavit ću si.
Nego, mislila sam odvesti Hande na Oratorij Nazıma Hikmeta.
Za početak.
Ako dopuštate, naravno.
Možda je vratim doma nešto kasnije nego inače.
Izvrsno. Ali ipak nemoj doći jako kasno.
Hoćemo li početi?
Može.
Dođi.
Unutarnja ljepota je važna.
Ovo? Ja sam mislila da je to duša.
Azra!
Imam sise! Čekaj.
Azra, izgledaju kao 3D!
Azra!
Da te na brzinu pitam…
Vrijeme je za šminku.
Imam nekog pojma o tome. Imam torbicu za šminku.
U njoj imam neke uzorke. Čekaj.
Što imaš u njoj?
Rumenilo, ruž i maskaru.
Aha.
Pa što još postoji?
Ovo ću…
Hajde, Hande. Požuri se.
Ajme, Azra! Pa to je…
Azra, gle.
Azra!
Pogledao me.
Utku Atalan me upravo pogledao.
Idem doma. Ja to ne mogu!
Ne budi smiješna.
Poslije budi šokirana.
Sad je vrijeme za akciju.
Ne mogu hodati.
Azra! Ovamo!
-Što ima, cure? -Ništa posebno.
-Nova klijentica? -Da.
-Zahvaljujući tebi. -Što?
-Dekaničina nećakinja. -Daj me nemoj!
-Prisluškivala nas je. -O čemu ste razgovarale?
Ma, ženski razgovori.
Nije važno. Samo se sprijateljite s njom.
Nema problema.
Dušo! Izvoli.
Uživaj.
To!
Pretpostavljam da si nekom hakirala račun.
Ne! Više se ne bavim takvim jednostavnim stvarima.
Sad sam u međunarodnim vodama!
Nemoj se uvaliti u probleme, Cansu.
Teško ćemo objasniti tvojoj mami što je haker.
Ne! Ona još misli da je Facebook internet.
Pozor, ljudi!
Señores, señoritas!
Zabavljamo li se?
-Kako se pravi važan! -Dobro!
Večeras, kao uvijek,
ovaj šešir okrunit će onoga
tko uspije popiti najviše tekile!
Navalimo na žesticu!
Ajmo, ljudi!
Samo dajte!
Piće?
Pardon!
Kako se dobro zabavljam!
Tako sam sretna!
Znam, ali ne gubi kontrolu nad sobom.
Ovo neće ići.
Azra!
Ne čujem te.
Jako je glasno. Nisam ništa čula.
Idemo se osvježiti.
Duygu?
Azra?
Što ima, Duygu?
Cenk, ovo je Azra.
Azra! Svašta sam čuo o tebi.
Baš kažem Duygu da bi mogla ostati kod mene večeras,
ali ona odugovlači i nećka se.
Čujem da ti rješavaš takve probleme.
-Pusti je na miru. -Da je pustim?
-Što to tebe briga? -Idemo.
-Idemo! -Samo malo.
Učini nam večeras uslugu. Bez brige. Platit ću ti koliko tražiš.
Nisam ja takva. Idi!
Shvaćaš li što su mu namjere? Shvaćaš li kakvom te smatra?
Puno sam ti puta rekla! Upozorila sam te!
Ideš doma.
-Imaš li novca za taksi? -Imam.
Hvala.
To!
Hande!
Azra! Pobijedila sam, Azra!
Nećeš mi pomoći?
Tražio sam lopatu.
Da je pokopamo.
Kvragu, kako si tvrdoglav.
Ormarić je još ovdje.
Ja sam tvrdoglav?
Zaista to misliš?
Gle, sad su 23 h. Moram je otrijezniti i odvesti doma. Ne možemo ući.
Pitala si je i za tetu.
Nešto kemijate, ali ne zanima me.
Što? Ništa ne kemijamo!
Hej! Evo.
Vidim da si prisluškivao.
To je teta Makbule, čuvarica ćudoređa u zgradi.
Prisluškuje što se događa.
Oh! Baš kao i ti! Sigurno biste se slagali.
Azra, ne budi tvrdoglava. Idemo k meni.
Hajde!
Samo mi dajte krevet da mogu…
-Hande! -Moram sjesti.
Idemo k tebi.
Hande, šuti.
Ispričavam se na neredu. Nisam se još smjestio.
Mi se ispričavamo. Nenajavljeno smo ti upale.
Jeste li dobro?
-Hande, dobro si, zar ne? -Aha.
Ipak ću ja skuhati kavu.
Jesi li ti za kavu?
Da, može.
Bičevi su sigurno u spavaćoj sobi.
Molim?
Bit će da su susjedi u sobi.
Hande! Što radiš?
-Ustani! -Pusti me. Želim se umiti.
Bljak! Ustani.
Htjela sam se umiti.
Ta žena…
Ta… Azra…
Ta žena je savršena.
Jer ta će me žena…
Ne znaš.
Povezat će me s Utkuom.
Stvarno, ta žena…
Ne znaš je, dobro?
Ne znaš je.
Može ona to.
Ona može sve!
Još je ne poznaješ.
Da, nisam još imao priliku.
Ali…
Ali zove se Azra.
Bar sam to saznao.
Hej, gle!
Ja sam Hande.
Ovog časa nisam sigurna kako se to piše.
Mislim, ne mogu baš sve znati.
Kako je to smiješno!
Što je pila?
Tekilu, ali šupilo ju je kao apsint.
Možda da ode na zrak.
-Dobra ideja. -Gdje…
Dobro. Ajde.
Dođi.
Kako to godi!
Diši.
Kunem se, mislila sam da ću ostarjeti
a da neću imati priliku plesati i imati dečka.
Tako mi je drago što postojiš!
Tako mi je drago što te imam.
Ne znam jeste li shvatili, ali gotovo sam se napila.
Nema smisla toliko piti. Neću više.
Kava?
-To je kava. Jesi li sigurna? -Pij. Godit će ti.
-Sigurno? -Da.
Je li to…
Nije li ovo auto kakav ima moja teta?
Hvala.
Ülker?
-Što ona ovdje radi? -Poslala sam joj lokaciju.
Jer sam ti bila na teret.
Zaista mi je žao.
Mislila sam da trebam otići.
-Kvragu, Hande! -Mislite da je to tetin auto?
-Pazi je. -Izgleda li auto kao teta?
Ili teta izgleda kao auto?
Ne, ozbiljno. Taj auto…
Primi je.
Da je primim?
-Pazi je. -Moj šešir!
Nema dizala?
Hande?
Dobra večer, gđo Ülker!
-Zdravo. -Dobro.
Tu smo.
Ma što je ovo?
Znaš što ćemo? Igrat ćemo se zgodnu igru.
-Spremna? -Da!
-Aha. Dobar dan. -Dobar dan.
Pretpostavljam da ste došli po Hande.
Budući da vas je pozvala.
-Jeste li nas lako našli? -Jesam.
-Sjajno. -Gdje je Hande?
Baš sam to htjela reći.
„Gdje je Hande?”
Zvuči kao kazališna predstava. Kao Kome zvono zvoni?
Da. Hande!
Zašto je moram čekati?
-Mislim… -Hande!
-Hande spava. -Što?
Imale smo naporan dan. Zakunjala je.
Što? To nije nalik na nju.
Mislim…
-Pomakni se, dušo. Idem po nju. -Dobro.
Kakva zbrka!
Hande!
Hande, ustani, dušo!
Mila!
Bolje da je ne budimo.
Nema šanse. Mislim, ovo nije u redu.
Hoću reći…
Tek smo se uselili. Ispričavam se zbog nereda.
Neka me nazove čim se probudi!
-Probudi je rano. -Hoću. Bez brige.
-Laku noć. -Laku noć.
Za milog Boga.
Ovo uopće nije nalik na nju.
-Zdravo! -Što je ovo?
-Je li otišla? -Aha.
Gdje je Hande?
Azra, pobijedila sam!
Da, pobijedila si.
Mrzim se igrati s tobom! Tako ti dobro ide!
-Ne znaš gubiti! -Dobro ti stoji perika.
Hvala.
-Dođi. -Dobro.
-Hvala. -Hvala.
Hajde, Hande. Spavaj.
-Idem gore po tvoje stvari. -Da, baš.
-Što bi to trebalo značiti? -Ništa.
Samo sam pijana, znaš. Nisam slijepa.
Hande!
-Spavaj. -Laku noć.
Hej! Pozdravi mi Buraka.
Kava ti se ohladila.
Mogu skuhati još.
Ne. Trebala bih ići.
Ali zapravo sam došla po naše stvari.
Gubim glavu.
Evo prve teme.
Kako impresionirati muškarca?
Što je bila najveća Pepeljugina pogreška?
To što maćehi nije rekla ne.
Ne. To što je izabrala dečka kojeg zanima samo izgled.
Aha.
Jesi li ti to mene upravo bocnula?
Nisam.
Samo ti otvaram oči.
Moraš pronaći svoj stil.
Prezireš cure koje oponašaju pop ikone,
a ti oponašaš Afife Jale.
Ne osuđujem tvoju odjeću,
ali tako se odijevaju stare spisateljice.
Budi svoja!
Bit ću svoja.
Dobar dan!
Izvolite?
Dupli macchiato s nemasnim mlijekom. Bez šećera. Ti?
Svejedno mi je!
I frape od jagode s crnim šećerom.
Odmah.
Nikad nemoj reći da ti je svejedno. Ako je tebi svejedno…
-Zašto drugima ne bi bilo? -Tako je.
Znaš što na prvi pogled najviše impresionira muškarce?
Sise.
NASMIJEŠI SE
Cipele?
Aha!
-Osmijeh! -Bravo.
Nasreću, imaš krasan osmijeh,
ali moraš gledati u oči kad se smiješiš
jer lice odražava ono što osjećamo prema nekom.
Tako.
Spremna si za terensku nastavu. Dođi.
Mislila sam da je „terenska nastava” metafora, ali dovela si me na utakmicu!
Uvijek budi prisutna, ali nikad nemoj biti izravna.
Dolazi. Časna riječ.
Odmjerio me!
Sad si mu na radaru.
Još samo nešto.
Nemoj se previše smijati njihovim šalama.
To je najteže
jer kad smo zaista zaljubljene,
gotovo se nemoguće suzdržati.
Nema pijane kraljice?
Ne smij se previše njihovim šalama.
Nešto nedostaje.
-Imaš li vremena za kavu? -Imam.
Ali…
Drugi put, može?
Nemojmo odmah.
Dobro.
Nemojmo odmah.
Nego kad?
Svejedno.
Nikad nemoj reći da ti je svejedno. Ako je tebi svejedno…
Idem ja unutra.
Dobro. Ti idi unutra, a ja ću gore.
-Dobro. -Dobro.
-Vidimo se. -Vidimo se.
MOLIM TE, MA MOLIM TE
Kad bi napravio korak prema meni
Kad bi bar primijetio
Kad bi usamljenost bar
Nestala
Bar jedanput Molim te, ma molim te
Kad bismo se bar pogledali u oči
Kad bi sve laži samo iščezle
Kad bi se sve muke samo rasplinule
Zapravo želim reći
Da ludim
Bit ćeš moj ili ničiji
Samo to želim reći
Molim te, ma molim te
Zločin moj oprosti mi
Molim te, ma molim te
Predaj mi se
Pustila sam ga da ode
Valjda neću umrijeti sama
Molim te, ma molim te
Predaj mi se
Molim te, ma molim te
Zločin moj oprosti mi
Molim te, ma molim te
Predaj mi se
Kad bi napravio korak prema meni
Kad bi bar primijetio
Piješ kavu s mlijekom?
Da!
Kava.
Kakav dobar susjed!
Ne dolazi u obzir! Muškarce ne puštam u kuću.
Grozna si.
Preklinjem vas, gospo, dopustite da vam ukradem jedan cjelov!
Nismo u kamenom dobu, gospodine!
Ako mislite ozbiljno,
dovedite obitelj, tražite blagoslov moje i onda me poljubite.
Ovakve smicalice u 19. stoljeću se ne odobravaju!
U 19. stoljeću?
Dođi.
Ovakvi zaista misle da se muškarac i žena poševe čim ostanu sami.
Istina. Mislim…
Možda smo samo prijatelji?
Zar ne?
Osim toga, susjedi smo, brate.
Tako je, sestro.
Raskomoti se.
Imaš prostranu dnevnu sobu.
Srušili ste zid.
Mislim, na primjer…
Nemoj me pogrešno shvatiti.
Zašto bih?
Na primjer, shvatila bih
da ima takvo mišljenje
o gošćama od neki dan, ali…
Aha, još te to muči.
Potiskuješ tetu Makbule u sebi.
-Zašto to kažeš? -Pretpostavljaš da sam spavao s njima.
Ni govora! Ja ne. To bi Makbule mislila.
Zašto bih ja to pomislila?
Ovo je smiješno.
Dobro.
Onda ću Makbule objasniti što je bilo.
Znači, imaš objašnjenje?
Zanimali su te kostimi. Mislim, nisu te samo zanimali.
Umirala si od znatiželje, ali nisi pitala.
-Pa kakva si to žena? -Ako si znao, zašto nisi objasnio?
-Jer nisi pitala. -To je tvoj život.
To su tvoje fantazije.
Fantazije?
Pa kostimi, perike,
žene…
Aha, mislila si
da su kostimi…
Teta Makbule, gledaš previše filmova.
Ne zovi me Makbule!
Eto! Sigurno je pozvala moralnu policiju.
-Nemoj se ljutiti nego poslušaj. -Zašto bih se ljutila?
-Znam da sam ti obećala, ali… -No, reci!
Molila sam da se ne ljutiš, a već si se naljutila.
Pokucaj ponovno.
Pokvarila se. Ponovno pokretanje obično popravi kvar.
Hande! Dobro došla. Kako si?
Bok, Burak.
Utku će doći po mene.
I?
Rekla sam teti da ću biti ovdje da učimo dramaturgiju.
Nemoj joj reći! Jako želim ići!
Hande! Kako si mogla lagati a da mi ne kažeš?
U čemu je problem?
Što ako nazove mene ili cure?
Već neki dan je bila sumnjičava.
Molim te. Lijepo te molim.
Dobro. Idi!
Hvala!
Ako si zabrinuta, možemo za njom na motociklu.
Ozbiljno?
Hvala ti!
Bojiš li se brzine?
Sjedni!
SVEUČILIŠTE DÜNYA
-Platit ću ti poslije. -Može.
Kamo idete? Nema tuluma bez mene.
Što rade? Zašto su na kampusu?
Pokazat ću ja tebi!
Što radiš? Osramotit ćeš je!
Osramotit ćemo se ako teta čuje!
Uprava je veća briga od tete.
Teta je uprava!
Eno ih!
Ne moraš ići sa mnom!
Neću te ostaviti samu.
Idemo?
Evo me.
Nikad nisam učinila nešto ovako ludo.
Zašto smo ovako kasno ovdje?
Čekaj. Nisi još vidjela ni pola.
Usput, ja sam fotograf.
Pa?
-One cure su modeli. -Pa?
-A kostimi… -Zaštitar!
-Idemo! -Što?
Dođi.
Dakle, kostimi su za fotografiranja.
-Pa? -Pa…
Nemam curu.
Aha!
Dobro. Dođi!
RADI NA SEBI PLIVANJE JE ŽIVOT
Zaista si bila ljubomorna?
Što? Tko? Ja? Nikad.
Nikad. Zašto bih? Nisam bila ljubomorna.
Nemam na što biti ljubomorna.
Ma da. One su samo pobjednica i prva pratilja Top modela.
Ljubomorna? Zašto?
Baš si blesav!
Radije bih tebe fotografirao.
Zašto?
Jer si mnogo ljepša.
Zaista?
Autentična si.
Lijepa si.
Lijepo se smiješiš.
Kimneš kad se smiješ.
Grizeš usnu kad si nervozna.
Od Utkua.
Bit ćemo kraj bazena. Obriši snimke.
Sredit ću to.
-Ali prvo ću ih pogledati. -Bazen.
Što ima?
Eno ih.
To je gđa Ülker.
Halo, gđo Ülker?
Hande je u kupaonici. Nazvat će vas poslije.
U redu. Doviđenja!
Brzo!
Da vidimo koliko si zaista luda.
Hande!
Azra?
Zašto si isključila zvuk? Zvala sam te! Što da je bilo hitno?
-Evo. -Nemoj da ti bude neugodno.
Naš je kampus i naš bazen.
Zašto bi mi bilo neugodno?
Uzmi stvari, Hande. Idemo.
Princezo?
A tko si ti?
Što radite ovdje?
Molim?
Azra, molim te.
-Stvarno… -Ovo si htjela?
Sve je bilo za njega?
Što radiš?
-Nisam znala da ćemo biti ovdje. -Pst! Nije u tome problem.
Zovem tvoju tetu.
Upravo si se otuširala.
Utku!
Pusti ga! Dođi.
Mi smo ovdje svi mladi.
Zabavljamo se.
Imamo razlog biti ovdje.
Ali ne razumijem zašto ste vas dvoje ovdje tako kasno.
Ma znaš što? Nemoj mi reći.
Ionako ću saznati.
A mene zanima
što ćeš ti to saznati.
E pa, reći ću ti.
Saznat ću što ta vještica smjera.
Opa!
To ćeš učiniti, zgodni?
Nemojmo ovo razvlačiti.
Vidimo se opet.
I ja mislim.
Pa-pa!
Hajmo, ljudi! Zabava!
KAD IMAMO PODUKU IZ PLIVANJA?
To je Burak.
-Što ima? -Ništa! Kod tebe?
-Baš idem k tebi. -Što?
Baš sam išao k tebi!
Ne čujem te. Dođi ovamo.
-Htio sam pitati jesi li večeras slobodna. -Jesam. Zašto?
A da preskočimo bježanje, skrivanje,
otrežnjivanje pijanih cura
i odemo na večeru, samo nas dvoje?
To bi baš bilo sjajno.
Super. Kada da dođem po tebe?
Radim. Nazvat ću te kad završim.
Može.
Ionako idem u posjet roditeljima.
-Onda se čujemo! -Dobro.
Vidimo se.
Instruktorica mi je govorila: „Ne prihvaćaj odmah ponude!”
Nažalost, više je nema.
Je li?
A da prvo razmisliš što si ti učinila?
Nisam htjela provaliti na kampus!
-Rekla sam im, ali… -Nije u tome problem.
-Nego u čemu? -Pogrešno se postavljaš.
Osvojiti muškarca ne znači spavati s njim. To je njihov cilj.
Sad me zbunjuješ.
Nisam kanila spavati s njim.
Ali on to želi.
Što si uopće radila s tim ljudima? To nije tvoje društvo!
Gotovo si nas obje upropastila. Pogreška!
Zašto sam ja kriva što smo se družili? Nisu li žene i muškarci ravnopravni?
Nisu ravnopravni. U ravnoteži su.
Igraju svoje uloge kako bi bili potpuni.
Jasno?
Dosta mi je ovih „Deset ljubavnih trikova”.
Mogu li sad jednostavno živjeti?
Možeš.
Ali tek kad nađeš ravnotežu.
Prvo ga upoznaj.
Meni se mali ne sviđa!
Zašto ti je pokušao otkopčati košulju na bazenu?
Daj, Azra. Utku nije mislio ništa loše.
Htio je da budem dio ekipe
i zabavim se.
Hande, nauči već jednom reći ne!
Ne prihvaćaj sve odmah!
Kao ti?
MOJALJUBAVUTKU JESI ZA DRUŽENJE?
-Ma daj! -Što?
Što?
-Rekla si „ma daj”. -Jesam?
Upravo si to rekla!
A, to! Daju popust do 85 % na ruske klasike.
Dobila sam poruku.
Ponuda je ograničena. Idem provjeriti.
Puno ti hvala.
Čujemo se poslije.
Blesavice!
Zar je već deset sati?
Zašto odjednom ideš na put?
To je školski izlet, tata.
S nama ide gđica Tuğçe!
Bahar, znaš da ne želim da spavaš izvan kuće.
Ja to uopće ne želim.
İsmaile, upravo sam to rekla.
Je li jasnije time što si dodao „uopće”?
Ne rugaj mi se pred djetetom.
Sine, gdje si? Dođi načas sjesti k nama.
Ne budite strogi prema seki.
Pustite je. Sve će biti u redu.
Njezina profesorica gđa Tuğçe ionako će doći po privolu.
Mama!
Preklinjem te! Molim te!
Prestani. Još nismo pristali.
Idemo u kuhinju.
Ima li dobrih vijesti?
Ima.
Danas zajedno večeramo. Vidjet ćemo.
Fino.
Još se ljutiš na mene, tata?
-Trebalo bi ti biti drago. -Ne razumijem.
Ako se još katkad naljutim, sigurno ima nade, zar ne?
-I mami si slomio srce. -Samo njoj, tata?
Idi im pomoći. Hajde.
Ja ću, to je gđica Tuğçe. Idi ti.
Uđi!
-Jesi li ih pripremila? -Nego što da jesam!
-Pozovi ih. -Dobro.
Mama, došla je gđica Tuğçe!
Dobro došli!
Dobar dan.
Baš postavljamo stol.
Neću vam dugo smetati. Došla sam samo…
Dobro došli, gđice Tuğçe.
Nećemo vas pustiti bez večere.
Dobro. Idem oprati ruke.
-Znate gdje je kupaonica. -Znam. Hvala.
Evo, sine.
Ne budite prestrogi prema njoj.
Ne sramotite je pred profesoricom.
Nije više dijete. Zašto to radite?
Samo je pustite! Profesorica je došla čak ovamo.
Dobro, sine.
To je pećnica. Idi po vatrostalnu posudu.
Sjednite, gospođice.
Nešto ste htjeli reći.
Da. Ovo je običan školski izlet.
Ja ću ih nadgledati.
Krećemo za otprilike dva sata.
-Dovest ću je u nedjelju. -Da.
Ovo je moj brat Burak.
Sine, stavi to na stol.
Gđice Tuğçe.
Jako mi je drago.
I, kakav je to izlet?
Sine!
Čemu odjednom to putovanje?
Rekle ste da odlazite za dva sata, zar ne?
Niste li imali druge planove?
Ne budi smiješan.
Ne dopuštamo da Bahar spava drugdje.
Što?
Burak, daj!
Ovo je meni lekcija.
Ispričavam se.
Naravno. Samo vi idite.
Burak.
-Samo idite. -Što radiš, brate?
Gđice Tuğçe!
Što je to bilo?
Sram te bilo.
Samo sam dobar stariji brat.
Burak!
Čekaj malo!
Ne duguješ li mi objašnjenje, „gđice Tuğçe”?
Ili Azra. Ili da te zovem „stan broj 3”?
-Ne zoveš se ni Azra. -Zovem se Azra.
To ti je pravo ime?
Onda je sve u redu.
Time se baviš? Mijenjaš imena i varaš obitelji?
Ne. Pomažem mladima.
Pomaže mladima, kaže.
Pogledaj se samo.
Gle tu periku. Cijeli si imidž izgradila zbog toga!
Tko si ti? Tko si ti zapravo?
-Mogu objasniti. -Ne zanima me!
Kamo si htjela odvesti moju sestru?
-Ne slušaš! -Zašto bih?
I meni si lagala, znaš?
Znači, posao ti je laganje?
Čekaj.
Što je?
Ne možeš podnijeti istinu?
Naravno, kad si navikla na laži.
Zato ti i nisam rekla.
Upravo se zato Bahar obratila meni, a ne tebi.
Što?
Sestra i ja smo vrlo bliski.
Bar smo bili dok se nisi ti pojavila!
Ma je li?
Trebaju me zato što svi tako misle.
-Misliš da je shvaćaš, a ne slušaš je! -Šuti.
Burak? Gđice Tuğçe?
Što je? Zar ne mogu na izlet s profesoricom?
Još mi lažeš u lice!
Ulazi u kuću da se ne naljutim!
Kad bi bar prvo saslušao.
Što ti sebi umišljaš?
Zaista, tko si ti?
Zar nemaš ni trunku srama?
„Kad bi bar prvo saslušao!”
Zašto bih tebe slušao? Zašto?
Zašto bih te slušao? Da mi lažeš?
Pogledaj se samo.
Gle tu periku. Cijeli si imidž izgradila zbog toga!
Time se baviš? Mijenjaš imena i varaš obitelji?
Tko si ti? Tko si ti zapravo?
Azra!
Azra.
Prestani vikati Azra! Što hoćeš?
Gđo Makbule, sigurno vas zanima što se događa.
Uštedjet ću vam trud. Vidite li ovog muškarca?
Osuđuje prije nego što je saslušao!
-Čekaj. Reci joj od početka. -Ti ionako nećeš slušati.
Gđo Makbule, ona se maskira i tako otima novac obiteljima.
-Bahar je lagala. -Nju ne uplići.
Tko ju je upleo u to?
Shvatio bi da me slušaš, ali…
Makni se.
Duygu, nije mi sad zgodno…
Što?
Dobro. Smiri se, Duygu. Gdje si?
Dolazim.
Uopće ne razumiješ Azru.
-Azra… -Nije osoba kakvom se predstavlja.
Ima pravo. Zaista ne slušaš.
Ali ja nisam kao ti.
Ja slušam.
„Ovakve smicalice u 19. stoljeću se ne odobravaju!”
Tako je.
Da nema Azre, kako bi tvoja sestra išla na ples?
Na ples? Odakle sad to?
Jadniče. Zaista nemaš pojma ni o čemu.
Ali kako vi znate?
Sinko, Azra je po cijeli dan na mobitelu.
A zidovi su tanki!
Samo malo. Bahar želi biti plesačica?
Već je plesačica!
A novac koji tvoji roditelji daju Azri za privatnu poduku?
Azra ga već mjesecima troši na Baharine satove plesa!
Ovaj vikend je natjecanje.
-Plesno natjecanje? -Da.
Zašto si poslala gole slike tipu s interneta?
Znaš li uopće tko je?
RomantičniLupež753.
I to je to?
Poslala si gole slike neznancu? Nisi smjela ni da ga poznaješ!
Ja sam kriva što me ucjenjuje?
Poslala si novac?
Jesam.
Jesam, ali traži još.
Danas je podijelio jednu, ali sa zamućenim licem.
Zato sam te hitno nazvala.
Rekao je da će objaviti lice i ime ako do sutra ne platim.
Kakav gad!
Kako uspiješ naći takve frajere, Duygu?
Ne znam.
Zašto se nisi meni obratila?
Zašto mi nisi rekla?
Odselio si se i spasio se.
A ja ovdje pokušavam ostvariti njihove snove.
Uopće ne razumiješ Azru.
I što nam znači.
Ispunila je prazninu koju si ti ostavio. Kao sestra mi je. Dobra je.
Ne vidiš to, ali svima nam pomaže.
Možemo li razgovarati?
Azra, čuješ li me?
A da ti roditelji pomognu?
Kako se nisam toga sjetila?
Kako da im kažem?
„Dok ste vi gulili naranče u dnevnoj sobi,
ja sam se u sobi fotografirala gola.”
Ha?
Tata će dobiti srčani udar, a mama dijabetički šok.
Što ako ih objavi?
Što ako ih oni vide?
Ubit će ili njega ili mene.
Prestani.
Trebala bih mu odmah platiti više nego što traži.
Ne mogu više, Azra! Ne mogu ovako!
-Ne mogu ja to. -Smiri se.
Ja sam tu. Bez brige. Nešto ćemo smisliti. Vjeruj mi.
-Časna riječ? -Da.
Časna riječ.
Hitno je. Smjesta dođi ovamo.
Ništa! Pretražila sam mu kompjuter, ali ništa.
Valjda to drži na vanjskom disku.
Kako još nisi saznala tko je?
-Ali… -Ali što?
Aha!
No, reci nam!
Samo tren, dušo.
Doma ima nadzorne kamere.
Ako ga hakiramo, možemo promatrati stan.
Bravo, majstorice!
Što čekamo?
Hajde! Možda uočimo gdje je disk.
Vrlo pametna ideja!
Upravo sam izvela pothvat! Priznajte mi zasluge!
-Dobro. Bravo! -Čestitam.
PRISTUP
Idemo.
Nije doma.
Sigurno je u lovu.
Znate što? Ovaj mi je stan poznat.
Je li bio na televiziji?
Možda. I meni izgleda poznato.
Sranje!
Što ste vidjele?
-To je Utkuov stan! -Da.
Znala sam da mi je poznat!
Sad znamo odakle mu novac za sav taj luksuz.
Od ljudi kao ja.
A bila sam na tulumu toga gada!
Svaka mi čast!
Meni možete čestitati!
A Hande želi tog tipa.
Kvragu.
Hande će biti shrvana.
Kako da joj kažem?
Nekako ću morati.
Ma nek' ga voda nosi.
-Razmisli. -Začepi. Ne želim.
Ma daj!
Ovo je savršeno.
Savršeno.
Ali ima svjetla u drugim zgradama.
Ovo ima veze s našom zgradom.
Stara je. Nisu obnovili instalacije.
Kvragu. Imam još sjajnih vijesti, cure.
-Što? -Laptop mi crkava.
Zašto, pitaš? Murphyjev zakon!
Nije važno.
Saznali smo tko je. Gotovo je.
Provjerit ću osigurače.
PRATI PUT
Burak?
PRITISNI GUMB
NE MOGU TI IZAĆI NA OČI.
NE ŽELIM TI SLOMITI SRCE.
ISPRIČAVANJE MI NE IDE.
BIO SAM GLUP! OPROSTI MI!
Bio sam glup.
-Hoćeš li mi oprostiti? -Smiješan si! Skini to. Sve je u redu.
Kad si sve ovo napravio?
Nisi trebao.
Azra, nisam shvaćao.
Nisam znao ništa o tebi.
-Uvijek ću biti na tvojoj strani. -Jako mi je žao.
Ali moram se javiti.
Bok, Cansu. Što ima?
Što? Dobro, dolazim.
Burak, žao mi je!
Nisam se ni ispričao.
Cansu! Jesi li sigurna?
Jesam! Pogledaj!
Evo.
O, ne. To je Hande.
Nevjerojatno.
Kako si mogla otići da mi ne kažeš?
Javi se, Hande!
Samo je prekinula!
Ako nađe disk, sve ćemo srediti.
Nije sad to najvažnije!
Onda?
Što ćeš? Viski? Vino? Sok?
Sok.
Onda vino.
-Crno ili bijelo? -Crno.
Stiže!
Halo! Hande?
Da, Azra?
Zašto si ondje?
Zašto sam gdje?
Znam da si kod Utkua.
On nije onakav kakav misliš. Otiđi!
Prestani govoriti kao moja teta, Azra.
Voliš li bademe?
Volim!
Ovdje sam. Dobro sam. Sve je…
Halo? Nema signala.
Stani! Nemoj prekinuti!
Prekinula je.
Čekaj. Hvatam neki drugi signal.
Koji signal?
Sranje!
Što je?
Azra, gadno je.
-No, reci što je, Cansu! -Samo malo!
Ima i drugih kamera u kući.
Ne samo da ucjenjuje fotkama
nego i snima!
Kosa ti je drukčija?
Lijepa je.
Hande? Što rade?
Spremaju se na vragolije.
Sjećam se da sam teško našla adresu. Možemo li je sad naći?
Cansu, samo otkrij lokaciju!
Evo, odmah.
Shvaćaš li ti što tražiš?
-Da to mogu, radila bih za FBI! -Ne moraš biti bezobrazna.
-Ali upravo si… -Našla!
Poslao mi je lokaciju.
Najbolja si! Proslijedi.
Poslala sam.
-Poljubit će se. -Što?
Mogu li dobiti vode?
-Vode? -Vode.
Naravno, princezo.
Ide voda.
Hande…
Kvragu.
Kako sam mogla tako pogriješiti?
Šalješ joj poruku?
-Mislim da je primijetila. -Što?
Našla je. Našla je kameru.
Sranje!
Princezo? Kamo ćeš?
Ja sam kao one lutke.
-Čim popijem vode… -Vode?
Gdje je kupaonica?
-Gore. Mogu ti pokazati… -Ne. Idem sama.
Hvala.
Zadnja vrata zdesna.
Dobro!
Azra, gle! Zove.
Halo? Hande?
Azra, ovdje ima kamera.
Dobro, smiri se. Mi te upravo gledamo.
Gledate me?
Gdje je?
Ma daj!
Ovo je nevjerojatno!
Kakav perverznjak! Koji mu je?!
Perverznjak.
Azra, slušaj.
Što ako mi je drogirao vodu?
Što ako se onesvijestim? Što ću reći teti?
Dođi po mene. Molim te!
Cure, vi pratite.
Što god da se dogodi, ne izlazi iz kupaonice.
Razbit ću ga, ne zvala se ja Azra!
Burak, sad mi nije zgodno. Jako mi je žao.
Bar mi reci kamo ideš.
Nazvat ću te!
Hande?
Jesi li dobro?
Baterija će mi se isprazniti.
Bez brige, dolazim.
Pokreni se!
Princezo?
Ma nosi se s tom princezom!
Princezo?
Ne. Neće stići.
Požuri se, Azra!
Kvragu, Hande!
Princezo?
Nemoj da te čekam.
Jesi li dobro?
Trebaš li što?
Samo idi, gade!
Što radiš unutra?
Što ti radiš, Utku?
O čemu govoriš?
Vidjela sam kamere!
Otvori mi. Pogrešno si shvatila, princezo.
Još me zove princezom!
Tip me još zove princezom!
Mislila sam da mu se sviđam!
Pomislila sam, napokon netko komu mogu otvoriti srce!
Ali on me samo htio skinuti! I to javno!
Ne govori gluposti i otvori vrata.
Hande, otvori vrata!
Otvori!
Zašto si trčala za mnom ako se sad zatvaraš?
Motala si se oko mene kao mačka! Dovedem te doma i bojiš se!
Ne znaš u što si se uvalio.
Ti to meni prijetiš?
Tko će ti pomoći?
Tko ste vi, dovraga?
Ako računaš na tetu, mene nije briga je li dekanica ili Bog…
Azra, ovdje sam! Gore!
Gle tko je došao!
-Odvratan si! -Odlazi!
Pokvario si mi ispriku!
Sve ti opraštam!
-Azra, ovdje sam! -Hande!
-Jeste li ludi? -Što je bilo?
Što hoćete od mene?
Sjećaš se da si pitao tko smo?
Ideš!
Shvaćaš li sada tko smo?
Jesi li dobro?
Jesam.
Prvi spojevi zaista su teški.
Blesavice!
Evo ga.
Hajde, Azra.
Uključen je.
Ima puno Duygu.
Alparslan…
Evo je!
Našla je!
POLICIJA
Bez brige, Hande je dobro.
Uskoro ćemo je dovesti.
Idite doma, cure. Sigurno ste umorne.
Dobro. Vidimo se.
Baš smo dobra ekipa.
Puno ti hvala.
Hande?
Oprostite, kamo je vodite?
Treba nam dati izjavu.
Neće dugo trajati.
Poslije ćemo je odvesti kući.
Ne može. Idemo i mi. Nećemo pustiti Hande samu.
U kakvom ste odnosu?
Mi smo joj…
Profesori!
Profesori smo joj, zar ne?
Tako je.
U redu, gospodine. Vozite za nama.
Nađimo se u postaji.
Idemo, gđice Hande.
Jesi za kavu?
Ovako kasno?
Pa mislim,
što drugo možemo raditi ovako kasno?
To smo mi!
Što je smisao života?
Znatiželja?
Radost?
Smijeh?
Ljubav?
Svi smo mi učenici koji tražimo sebe.
Ali katkad,
prije nego što se nađeš,
prvo se moraš izgubiti.
I povremeno se naći u nekom drugom.
I tako naša priča završava.
Sigurno već znate, ali ja sam Azra.
Privatna sam instruktorica.
Klijenti odabiru temu.
Dobro! Prekasne ste. Divna energija.
Još jedna slika.
Super.
Evo me odmah.
Teta!
Hande.
Ponosna sam na tebe.
Znaš zašto?
Jer sam sve nasmijala?
Jer si ustrajala u svojoj odluci i nisi odustala.
Bravo.
-Odmah se vraćam. -Dobro, dušo.
Bravo!
Tako sam sretna! Našla sam sebe zahvaljujući tebi.
Oprosti.
Da nije bilo tvoje poduke…
Možemo li se skupa fotografirati?
Naravno.
-Hvala. -Ne, hvala vama.
-Može fotografija? -Molim te!
Prijevod titlova: Petra Matić