Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Ми завжди намагаємося не відставати.
Навчання, кохання,
друзі, родина, заняття…
Список довгий, а життя - ні.
Бути дорослим — це про розвиток.
А як щодо уроків життя?
ПРИВАТНИЙ УРОК
Тут я приходжу на допомогу
і стаю найнеобхіднішою для клієнтів людиною.
-А це моя репетиторка з мистецтва Екін. -Вітаю.
У прямому сенсі.
Моя радниця пані Асуде.
Вітаю.
До речі, я Азра. Я приватна репетиторка.
Тему обирають клієнти.
Це лише для тебе.
Тільки поглянь.
Дівчата?
Не думаю, що сім'я має знати всі подробиці.
Зрештою, не просто так це зветься «приватним уроком».
УНІВЕРСИТЕТ ДУНЬЯ
КЛУБ ОБРАЗОТВОРЧОГО МИСТЕЦТВА
КУЛІНАРНИЙ КЛУБ МУЗИЧНИЙ КЛУБ
КЛУБ ВЕЛОСИПЕДИСТІВ
Привіт, дівчата.
Що за ідіотський прикид?
А назва…
І прочитати не можу? «Довічність»?
Авжеж, «довічність».
Це літературний клуб «Одвічність». Що тут важко прочитати?
Чого ти нервуєшся?
Афіфе Жале!
Її звати Жале.
Думаю, вона навіжена. Ходімо.
Але… мене звати Ханде!
Як можна не знати Афіфе Жале?
Є клуб велосипедистів, Еразмус клуб…
А це літературний клуб «Одвічність».
Ніхто її не знає?
-Вона трохи того. -Так.
Що тут коїться? Суцільний безлад.
Гей…
Ханде?
Афіфе Жале!
Що з тобою, дитино?
Азро, клянуся, ти диво.
Якби не ти,
не бачити мені Тібета.
Це точно.
Тихо, дівчата. Хтось ще почує.
-Мені байдуже. -Ми ж у вбиральні.
Мені байдуже, чи хтось почує.
Це плюс твоїй репутації.
НЕ ПРАЦЮЄ
Бачиш? Нікого. Він не працює.
Якби не твоє репетиторство…
Ти б досі бігала: «І що між нами, Тібете?»
Джансу!
Він по вуха закохався в мене.
Він мене просто благав.
Клянуся, ти створила мій образ із нуля.
Ще й подзвонила декану, як моя мати.
Це просто топчик.
Це найкорисніший приватний урок у світі.
Не перебільшуйте, дівчата. Ходімо.
Я не перебільшую.
Хтозна, скільки життів ти торкнулася і змінила.
Я просто все розумію.
Я теж хочу приватні уроки.
Хочу, щоб мене помітили.
Я хочу бути дівчиною Утку.
Ти здуріла? Хто ти? Про що ти?
Привіт. Я Ханде. Я підслухала вас у туалеті.
Допоможи мені. Благаю тебе!
То ти підслухала нас у туалеті,
кидаєшся на мене, як маніячка,
і просиш допомогти?
Так.
Щасти тобі в житті.
Що тобі до цього?
Чи комусь іще?
Азро, на дорогу!
-Ти здуріла? -Ненавиджу таке в кіно.
Витріщаються одне на одного.
-Забирайся. -Ні за що.
-Зараз подивимося. -Не піду.
Ти мене бісиш. Серйозно!
Викликати копів?
Але твій телефон тут.
Що ти від мене хочеш?
Мені потрібен урок, про який казала Меліса.
Ти могла б і мені створити образ.
Як привернути увагу хлопця і все таке.
-Це не… -І не думай відмовити.
Меліса говорила, що ти змінюєш життя.
Ти не заперечувала, тож є й інші.
Макітра в тебе варить. Я здивована.
Ти поводишся грубо.
А те що ти робиш не грубо?
Будь ласка.
Будь ласка. Азро, благаю тебе.
Прошу. Благаю тебе. Будь ласка.
-Відчини двері. Поговоримо. -Ось.
На.
Я б сказала тітці, якби ти відмовила.
Ти б сказала тітці?
Тобі що, п'ять років?
Давай, дзвони. Передавай привіт від мене.
Бо я не допомагатиму.
Як скажеш.
Ханде?
Привіт, тітонько. Як ти?
Що з тобою сталося? Я не могла говорити перед іншими.
Поговоримо про це пізніше.
Я хочу тобі сказати дещо важливе.
Тільки бігом. У мене купа справ.
Так. Розумію.
Важко бути деканом.
Поговоримо пізніше, люба.
Мені треба йти. До зустрічі.
-Дай сюди! -Бувай.
Дай сюди!
Ти смикнула мене за волосся?
Тобі що, п'ять років?
То ти племінниця нового декана?
Для ясності, що ти збиралася їй сказати?
Що ти вдаєш із себе студентку нашого універу.
А ти розумна. Ти перша помітила.
Я здивована.
Афіфе Шерлок Голмс.
Не недооцінюйте велику Афіфе Жале.
Жарти не твій коник.
Гаразд. Поклади там.
Обережно з коробкою.
Починається.
Ну таке. Вони блокують усю вулицю.
Хоч би не зламалося.
Слухай.
Шановні, ви блокуєте вулицю.
Хоч посуньте коробки, щоб ми зайшли.
Зачекай, сестро.
Будівля не втече.
Будь ласка, посуньте коробки.
Дайте дамам пройти.
Якого біса?
Ти й до мене збираєшся?
Ні, це абсурд. Я завтра зайду.
Рада чути.
До речі, не закладай мене.
Ніколи! Я вмію мовчати.
До зустрічі. Ой! Який поверх?
Другий.
Гаразд. Другий.
Та ну.
Перепрошую!
Хто-небудь?
Ой! Вибач.
Вітаю в будинку.
Привіт, сестро. Чим можу допомогти?
-Ти… -Бурак.
«Квартира 3», цього досить.
Мешкаю внизу.
Але номер квартири не видно через шафу.
Будь ласка, перенесіть її, щоб я могла принаймні зайти.
Власне, я не можу її перенести.
Невже? І коли ж зможеш?
Не знаю. Доведеться почекати, сестро.
Тут, брате.
«Сестро»? Серйозно?
Доброго ранку!
Так. Я забула про тебе.
Що б тобі, ретроградний Меркурій.
Більше схоже на метеорит.
-Ти про що? -Кажу, ти врізалася в моє життя.
Не розумію.
Про це я й кажу.
Репетитора подавай.
Але я хороша учениця.
Я трохи дослідила, перш ніж приїхати.
Трохи. Звісно.
Гаразд. Ось.
«Мистецтво спокушати чоловіків»,
«Жінки і чоловіки»,
«Час змін».
Річ не в тому, що змінитися, але…
Ханде.
Так?
Легше.
Заспокойся. Кави?
Ні. Я не можу пити каву.
Я стаю енергійною та балакучою.
-Стимулятори мають такий ефект… -Так. Ромашковий чай.
Чай підходить.
Ти неймовірна. Ти така гарна.
Опусти підборіддя.
Посмійся гарно.
Як гадаєш,
чому мене вважають старомодною?
Не те щоб я жила на основі їхніх думок.
Вони всі продали свої душі соцмережам.
У них навіть немає особистості.
Це як фрагментована аватарка…
Ніби в них фрагментована аватарка чи щось таке.
Але я не така, як вони.
Гадаю, у мене свій неповторний стиль…
Та ну.
І це я старомодна?
Ти, як та бабця…
Проїхали.
Я ж не старомодна? Хіба в мене такий вигляд?
А що як і Утку так мене бачить?
Азро, чому ти…
Що таке «стимулятор»?
-Щось, що збуджує тіло… -Твій образ збуджує?
Мені зручно.
А не варто було б. Буде зручно, коли постарієш.
-У тебе стрес чи що? -Ні. А що?
Ти ставишся до мене пасивно-агресивно.
Якщо ти експерт, поговори з ним сама.
Ти мене шантажуєш. Я можу бути відкрито агресивною.
Гаразд. Вибач.
Вибач.
Але тільки ти можеш мені допомогти.
І ти ж знаєш, що я не дам тобі спокою, якщо ти відмовиш.
-Неймовірно. -Будь ласка.
Азро, будь ласка!
Я б не шантажувала тебе, якби не була у відчаї.
ГРАФІК
Вона багато працює.
У цієї професії є назва?
Ти певно багато заробляєш.
Ханде! Це не твоя справа.
ВАШІ МРІЇ ЗА ОДИН КЛІК
Навіщо обирати таку роботу?
У тебе травма?
О, клієнт!
У тебе є клієнт, Азро!
Що ти робиш?
Ти щось чула про кордони?
То ось як вони тебе знаходять.
Я могла просто написати, якби знала. Ти підняла такий галас.
Гадаєш, це так просто? Де б ти знайшла посилання?
Гадаю, тітка б дала мені посилання .
Або навіть… Як її звали?
Не кажи.
Як же її? Ой!
Меліса теж дала б мені посилання. Ти ж прикидалася її мамою?
Гаразд.
Позбутися тебе не вдасться.
В Утку сьогодні вечірка.
-Не знаю, чи ти в курсі. -Ні.
Почнімо з цього.
Правило номер один.
Ти робитимеш те, що я скажу.
Добре. Обіцяю.
Книжки не навчать тебе життю.
Тобі потрібна практика. Геть ці дурниці.
Практика.
Потрібна практика.
Тітка не повернеться? Краще не попадатися.
Ні. Ще рано.
Ти мучив мене всю ніч, Бураку. Я виснажена.
Усе гаразд. Надішли свій розклад.
-Домовимося про зустріч. -Авжеж.
Гей! Шафа досі тут.
О, Квартиро 3.
Доброго ранку.
Геть вилетіло з голови. Вибач.
На жаль, хтось із сусідів поскаржився на вантажівку,
і хлопці мали поїхати раніше.
Це зараз було вибачення?
Ти бачила, скільки в мене роботи.
Я перенесу її, коли закінчу.
До зустрічі.
«Робота».
Повірити не можу.
Вона — просто витвір.
Так, як і ти.
Не можна так суворо до людей із самого ранку.
А тобі що?
У мене було трохи надії. І все, немає.
Як мені сподобатися Утку?
Якщо це жінки,
то я іншої породи.
Ти іншої породи, гаразд,
але не дуже спостережливої.
У другої дешеві цицьки.
А філери під очима нічого так.
У першої чоботи з минулих сезонів.
І волосся спалене випрямлячем.
І гребінець його не візьме.
Байдуже, Ханде.
Ми все одно поспішаємо.
У нас багато роботи.
-До нього багато дівчат ходить… -Ханде!
Прошу.
Привіт, мале!
НАЗИМ ХІКМЕТ НОВІ ВІРШІ/ КАЗКИ
Коли ти переїхала до тітки?
Вона мене виховала.
У мене в кімнаті є купа крутезного.
Гаразд.
Заходь.
Бачиш?
Це ж круто.
Не треба купувати новий одяг.
Діти голодують в Африці.
Скільки тобі років, Ханде?
Якщо мета — це Утку,
у нас багато роботи.
Так погано?
Чи варта уваги мета — теж питання.
Я впевнена, що хочу Утку.
Тоді по магазинах.
Але спершу треба про дещо подбати.
-Ходімо. -«Про дещо подбати»?
Бачиш? Це досі не виправлено.
Не годиться, сонце. Давай спочатку.
Що це?
Я не підписуватиму. Це недороблено.
ЙИЛДИЗ КЕНТЕР «ТЕАТРАЛЬНІ ЗГАДКИ»
Це не підійде.
Не знаю, що сказати, Ханде. Ти мене дивуєш.
Взагалі це репетиторство як сніг на голову.
Вона дзвонила мені якось, захоплена. Я була зайнята, не могла говорити.
Поклади це разом із рештою. Давай, сонце.
Вам подобається Йилдиз Кентер?
Перепрошую?
Ви про це.
Так. Вона була моєю репетиторкою.
Проте я обрала іншу спеціальність.
Зараз я тут на випускному курсі.
-Тут? -Так.
Але театр завжди був моєю пристрастю
завдяки пані Кентер.
Неймовірно. Браво. Чудово.
Бачиш, Ханде, якби ти розповіла мені раніше, усе було б інакше.
Вона говорила про стендап. Це смішно.
Потрібен міцний фундамент.
Не так і легко інстинктивно думати, як ти, тітонько.
На це потрібен час. Але я починаю розуміти.
За допомогою пані Азри, сподіваюся, я досягну своїх цілей.
Якщо є потенціал, то так і буде.
Але встановлення правильної мети — дуже важливо.
-Звісно. -Ви так гарно сказали. Браво.
Честь і хвала тобі теж, Ханде.
-Ти неймовірна. -Намагаюся.
Тоді щасти вам обом.
Я… Пусте. Візьму собі.
До речі,
я думала взяти Ханде на ораторію Назим Хікмет сьогодні.
Для початку.
Звісно, якщо ви не проти.
Можливо, привезу її трошки пізніше, ніж зазвичай.
Чудово. Але не надто пізно.
Почнемо?
Почнемо.
Ходімо.
Внутрішня краса важлива, Ханде.
Так ти її бачиш? Я думала, ти про душу.
Азро!
У мене є цицьки. Зажди.
Азро, вони як 3D!
Азро?
Маленьке запитання. Гадаєш…
Тепер час макіяжу.
Я не така безголова. У мене є косметичка.
У ній є кілька тестерів. Я покажу.
Що там?
Рум'яна, помада та туш.
Ясно.
Що там ще є?
Я просто…
Ханде, ходімо. Поквапся.
Овва! Азро, це…
Азро, дивись.
Азро.
Він подивився.
Утку Аталан щойно глянув на мене.
Я їду додому. Я просто не можу.
Не сміши мене.
Потім дивуватимешся.
Час діяти. Давай.
Чекай. Не можу йти.
Азро, сюди.
-Як справи, дівчата? -Непогано.
-Нова клієнтка? -Так.
-Завдяки тобі. -Що?
-Вона племінниця декана. -Жартуєш!
Вона нас підслухала.
-Йойки! -Ви про що?
Просто дівчачі балачки.
Не зважай. Просто подружіться з нею.
Я про це подбаю.
Люба! Ось.
Смачного.
Так!
Я так розумію, вона зламала чийсь акаунт.
Ні. Ця дівчина більше не займається простими штучками.
До твого відома я вийшла на міжнародний рівень.
Не накой дурниць, Джансу.
Важко буде пояснити твоїй мамі, що таке хакер.
О ні!
Вона досі думає, що «Фейсбук» — це Інтернет.
Увага, люди!
Сеньйори, сеньйорити!
Нам весело?
-Яка показуха. -Гаразд.
Сьогодні, як завжди,
цей капелюх дістанеться королю чи королеві,
що вип'є найбільше текіли!
Шоти тут!
Налітай, люди!
Не зупиняймося!
Шоти?
Вибачте.
Мені так весело!
Я зараз така щаслива.
Знаю, але не втрачай голову, Ханде.
Це не спрацює.
Азро!
Я тебе не чую.
Азро, тут так голосно. Нічого не почула.
Ходімо освіжитися.
Дуйґу?
Азро?
Як справи, Дуйґу?
Дженку, це Азра.
Ого. Азра, так? Багато про тебе чув.
Я казав Дуйґу, щоб вона сьогодні залишилася в мене,
але вона щось бариться.
Чув, ти вирішуєш такі проблеми.
Облиш її.
Облишити її.
-А тобі що? -Ходімо.
-Просто ходімо. -Хвилинку.
Зроби нам послугу сьогодні.
Не хвилюйся. Заплачу, скільки хочеш.
Ти обрав не ту дівчину. Геть!
Бачиш, що він намагається зробити? Ти розумієш, що він тебе принижує?
Я ж тобі казала. Я тебе попереджала.
Ти їдеш додому.
-Є гроші на таксі? -Так.
Дякую.
Так!
Ханде!
Азро! Я перемогла, Азро.
Ти не допоможеш?
Я просто шукав лопату…
щоб поховати її.
Чорт. Ти такий упертий.
Шафа досі тут.
Це я впертий?
Ти справді так вважаєш?
Поглянь. Уже 23:00.
Треба її протверезити і відвезти додому. Як нам зайти?
Ти питала, чи тітка буде вдома.
Ви щось замислили, але пусте.
Що ми замислили?
Гей! Отак.
Бачу, ти підслуховував.
Це пані Макбулє.
Вона намагається підслухати.
Отакої. Вона така ж, як ти.
Думаю, ви поладите.
Азро, не будь такою впертою. Ходімо до мене.
Давай.
Знайди мені ліжко, щоб я могла…
-Ханде! -Мені треба сісти.
Гаразд, ходімо.
Ханде, замовкни.
Вибачте за безлад. Я ще не обжився.
Ні, нам вибач. Ми прийшли без попередження.
У вас усе гаразд?
-Ханде, усе гаразд? -Так!
Я зроблю кави про всяк випадок.
Тобі теж зробити?
Звісно, вип'ю чашечку.
Батоги певно в спальні.
Що?
Сусіди певно в спальнях.
Ханде! Що ти робиш?
-Вставай. Ну ж бо! -Відпусти. Хочу вмитися.
Вставай уже.
Я просто хотіла вмитися.
Ця жінка…
Ця… Азра…
Ця жінка просто ідеальна.
Бо ця жінка буде…
Ти не знаєш.
Вона звела мене з Утку.
Клянуся, ця жінка…
Ти її не знаєш.
Вона може.
Вона може все.
Ти її поки не знаєш.
Так. У мене не було нагоди.
Але…
Її звати Азра.
Хоч це принаймні дізнався.
Слухай.
До речі, я Ханде.
Я Ханде.
Зараз не впевнена, як по літерах.
Я ж не можу знати все.
Він кумедний.
Що вона приймала?
Текілу, але знесло, як абсент.
Повітря їй не завадить.
-Гарна ідея. -Де…
Гаразд. Давай.
Ходімо.
Як добре.
Дихай.
Клянуся…
Думала, я зістарюся,
поки матиму нагоду потанцювати і завести хлопця.
Я така рада, що ти в мене є.
Я така рада, що ти в мене є, Азро.
Ви, певно, і не здогадувалися, але я була майже п'яна.
Немає сенсу стільки пити. Я більше не буду.
Кава?
-Це кава. Ти впевнена, Азро? -Випий. Це допоможе.
-Ти впевнена? -Так.
Це що…
Машина схожа на ту, що в моєї тітки?
Дякую.
Юлькер?
-Чому вона тут? -Я надіслала їй своє місцезнаходження.
Бо я була таким тягарем для вас.
Вибачте.
Я вирішила, що мені вже час.
-Чорт забирай, Ханде. -Гадаєте, машина моєї тітки…
-Глянь за нею. -Схожа на мою тітку?
Чи моя тітка схожа на машину? Не певна.
Але серйозно, машина…
Хапай її.
Хапати її?
-Глянь за нею. -Капелюх!
Без ліфта?
Ханде?
Пані Юлькер, вітаю.
-Вітаю. -Гаразд.
Ми тут.
Мати рідна.
Знаєш, що ми зробимо? Зіграємо в класну гру.
-Готова? -Так.
-Так. Вітаю. -Вітаю.
Гадаю, ви приїхали за Ханде.
Ну як вона вже вас запросила.
-Легко знайшли місце? -Так.
-Чудово. -Де Ханде?
Я саме хотіла сказати.
«Де Ханде?»
Схоже на театральну виставу, правда? Як і «За ким дзвонить дзвін».
Авжеж. Ханде!
Чому вона змушує мене чекати?
-Ну, Ханде… -Ханде!
-Ханде спить. -Що?
У нас був важкий день, тому вона задрімала.
Що? Це на неї не схоже.
Тобто…
-Відійди, сонце. Я заберу її. -Гаразд.
Тут щось не так.
Ханде.
Ханде, вставай, люба.
Дитино.
Може, не варто її турбувати.
Не може бути. Тобто… Це неправильно.
Тобто…
Ми щойно переїхали. Вибачте за безлад.
Нехай подзвонить мені, щойно прокинеться.
-Розбуди її рано. -Не хвилюйтеся.
-Добраніч. -Добраніч.
Ну як так.
Це зовсім не схоже на неї.
-Привіт. -Що це?
-Вона пішла? -Так.
Де Ханде?
Азро, я перемогла. Перемогла.
Так, ти перемогла.
Не гратиму більше проти тебе. Ти шариш.
Умій програвати.
Перука тобі пасує.
Дякую.
-Ходімо. -Добре.
-Дякую. -Дякую.
Ханде, давай. Засинай.
-Я піду нагору по наші речі. -Так.
-Що це означає? -Нічого.
Я була п'яна. А не сліпа.
Ханде.
-Засинай. -Добраніч.
Передай привіт Бураку.
Твоя кава охолола.
Я можу ще зробити.
Ні. Мені треба йти.
Я, власне, йшла забрати наші речі.
Геть думки поплуталися.
Ось наша перша тема.
Способи вразити чоловіків.
Яка найбільша помилка Попелюшки?
Не відмовляти її мачусі.
Ні. Вибрати хлопця, якого цікавить тільки зовнішність.
Точно.
Ти на мене натякаєш?
Зовсім ні.
Просто підказую.
Треба знайти свій стиль.
Ти зневажаєш дівчат, які імітують поп-ікони,
але імітуєш Афіфе Жале.
Я не засуджую твій гардероб,
але таке вдягли б старі письменники.
Просто будь собою.
Я буду собою.
Привіт.
Що вам принести?
Подвійний мак'ято з нежирним молоком. Без цукру, 50 градусів. Тобі?
Байдуже.
Полуничний молочний шейк з тростинним цукром.
Зараз буде.
Ніколи не кажи: «Байдуже».
Якщо вважаєш, що тобі байдуже…
Чому хлопцям — ні?
Саме так.
Знаєш, що найбільше вражає чоловіків найпершим?
Циценьки.
ПОДАРУЙ УСМІШКУ
Взуття?
Зрозуміла.
-Наша усмішка. -Браво.
На щастя, в тебе чудова усмішка,
але ти маєш дивитися в очі, коли усміхаєшся,
бо обличчя відображає твої почуття до людини.
Молодець.
Ти готова до роботи в полі. Ходімо.
Я думала, «робота в полі» — це метафора,
але ти привела мене на справжнє поле.
Будь завжди поруч, але не підходь прямо.
Він іде. Присягаюся.
Він глянув на мене.
Ти зараз у його полі зору.
І останнє.
Не надто смійся над його жартами.
Це найважче,
бо коли ми по-справжньому закохані,
стриматися майже неможливо.
Без королеви під мухою?
Не надто смійся над його жартами.
Чогось бракує.
-Є час на каву? -Так, звісно.
Але…
Певно, іншим разом.
Давай не зараз.
Авжеж.
Тоді не зараз.
А коли?
Байдуже.
Ніколи не кажи «байдуже». Якщо тобі байдуже…
Я вже зайду.
Гаразд. Ти зайдеш, а я нагору.
-Добре. -Добре.
-До зустрічі. -До зустрічі.
«БУДЬ ЛАСКА» ЯСЕМІН МОРІ
Якби ж ти зробив крок
Якби ж просто помітив
Якою б не була самотність
Просто встань і зникни
Хоч раз Будь ласка
Якби ж просто глянув мені в очі
Якби вся брехня просто зникла
Якби всі наші проблеми вирішилися
Я ось що кажу
Що я навіжена
Ти або мій, або мертвий
Я просто кажу
Будь ласка
За свій злочин я прошу пробачення
Будь ласка
Здайся мені
Я відпустила його
Сподіваюся, я не помру на самоті
Будь ласка
Здайся мені
Будь ласка
За свій злочин я прошу пробачення
Будь ласка
Здайся мені
Якби ж ти зробив крок…
Якби ж ти зробив крок
Якби ж просто помітив
Додати молока в каву?
Так!
Кава.
Який милий сусід.
Аж ніяк, я сказала!
Чоловікам тут не місце.
Ти найгірша.
Я благаю вас, міледі. Дозвольте вкрасти лиш один поцілунок.
Ми не в кам'яному віці, шановний.
Якщо ти серйозно,
приведи свою сім'ю, отримай благословення моєї і поцілуй мене.
У 19-му столітті такі інтриги не шанують.
У 19-му столітті?
Заходь.
Такі точно думають,
що чоловіки й жінки одразу кидаються в ліжко.
Правда. Тобто…
Може, ми просто друзі?
Авжеж.
До того ж, ми сусіди, брате.
Так, сестро. Сестро.
Почувайся, як удома.
У тебе простора вітальня.
Ти знесла стіну.
Тобто, наприклад…
Не зрозумій мене хибно…
Чому б це?
Наприклад, я б зрозуміла,
якби вона подумала так
про твоїх недавніх гостей, але…
Ясно. Тебе все ніяк не попустить.
Ти вгамовуєш у собі «Макбулє».
-Що? Чому ти так кажеш? -Ти припустила, що в мене з ними був секс.
Ні. Неправда. Не я. Я думала, Макбулє так подумає.
Чого це мені так думати?
Це просто смішно.
Гаразд.
Я думаю, що зможу пояснити Макбулє, що це було.
То цьому є пояснення?
Отже тебе зацікавили костюми.
І не просто зацікавили.
Ти вмирала від цікавості, але не спитала.
Ну що ти за жінка?
Якщо ти знав, чому не пояснив?
Ти не питала.
Бо це твоє життя.
Зрештою, це твоя фантазія.
Фантазія?
Ну всі ці костюми, перуки,
жінки…
Ти подумала…
що костюми були…
Пані Макбулє, ви дивитеся забагато фільмів.
Не називай мене так.
От і маєш. Певно викликала поліцію моралі.
Азро, вислухай, перш ніж сердитися.
Я маю сердитися?
-Знаю, я обіцяла, але… -Та кажи вже.
А вислухати, перш ніж сердитися? Ти вже злишся.
Постукай знову.
Іноді її глючить. Перезавантаження має допомогти.
Ой! Ханде? Вітаю. Як справи?
Привіт, Бураку.
Утку за мною зараз заїде.
І що?
І я сказала тітці, що буду тут вивчати драматургію.
Прошу, не кажи їй. Я так хочу піти.
-Ханде! -Вона.
Ти збрехала і мені не сказала?
Тебе це хвилює?
А якщо вона подзвонить нам?
Ми вже якось викликали підозри.
Прошу. Будь ласочка.
Добре. Іди.
Дякую!
Якщо ти хвилюватимешся, можемо поїхати за нею на моєму байку.
Правда?
Дякую.
Швидкості боїшся?
Застрибуй.
УНІВЕРСИТЕТ ДУНЬЯ
-Я заплачу пізніше. -Звісно.
Куди ви, народе? Не можна гуляти без мене.
Що вони роблять? Чому вони в університеті?
Ну я тобі покажу.
Що ти робиш? Ти зганьбиш її.
Нам кінець, якщо її тітка дізнається.
Зараз важливіша адміністрація.
Вона і є адміністрація.
Он вони.
Ти не мусиш.
Я не лишу тебе саму.
Ти йдеш?
Так.
Я ніколи не робила нічого такого шаленого.
Чому ми тут так пізно?
Зачекай. Ти не бачила і половини.
До речі, я фотограф.
І що?
-Ті дівчата — моделі. -І що?
-Тож костюми… -Охорона.
-Ходімо. -Що?
Ходімо.
Тож костюми для фотосесій.
-І що? -Тож…
У мене немає дівчини.
Ясно.
Гаразд. Ходімо.
ВДОСКОНАЛЮЙ СЕБЕ ПЛАВАННЯ — ЦЕ ЖИТТЯ
Ти їм справді заздрила?
Що? Хто? Я? Ніколи.
Ніколи. Чого б це я? Я не заздрила.
Чому там заздрити?
Авжеж. Вони ж усього-на-всього
переможниці та призерки шоу «Топ-модель».
Чому тобі заздрити?
Ти негідник.
Краще б я тебе пофотографував.
Чому?
Ти набагато красивіша.
Справді?
Твоя натуральність.
Твоя краса.
Твоя усмішка.
Твій маленький кивок, коли ти смієшся.
Покусування губ, коли нервуєшся.
Це від Утку.
Ми будемо біля басейну. Видаліть запис.
Я про це подбаю.
-Але спочатку подивлюся. -Басейн.
Як ти?
Ось вони.
Це пані Юлькер.
Вітаю, пані Юлькер.
Ханде у ванній. Ми передзвонимо за хвилю.
Гаразд. До побачення.
Мерщій.
Подивимося, яка ти шалена насправді.
Ханде!
Азро?
Чому телефон вимкнений?
Я стільки разів дзвонила. А як щось станеться?
-Давай. -Вибачте, що потурбували.
Це наш університет і басейн.
Чому мені турбуватися?
Бери речі. Ходімо.
Принцесо?
А ти ще хто такий?
Яке вам діло?
Перепрошую?
Азро, будь ласка!
-Я ж хотіла… -Ти цього хотіла?
Усе було для нього?
Що ти робиш?
-Я не знала, що ми тут… -Замовкни! Справа не в цьому.
Я дзвоню твоїй тітці.
Ти щойно з душу, ясно?
Гей, Утку.
Забудь! Іди сюди.
Розумієш, ми всі молоді.
Нам весело. Так?
Ясно, чому ми тут.
Але я не розумію,
чому ви тут так пізно.
Га? А знаєш? Не кажи.
Я все одно дізнаюся.
Мені дуже цікаво,
що ти дізнаєшся.
Ну, я тобі скажу.
Я дізнаюся, що задумала та відьма.
Ого!
Он воно що, красунчику?
Не будемо затягувати.
Ми ще побачимося.
Не сумніваюся.
Бувай.
Ану, люди. Повеселімося.
КОЛИ ЗАПЛАНУЄМО УРОК З ПЛАВАННЯ?
Це Бурак.
-Як справи? -Добре. У тебе?
-Я саме йшов до тебе. -Що?
Я йшов до тебе.
Я тебе не чую. Зайди сюди.
Хотів спитати, чи ти вільна сьогодні.
Так. А що?
Може, пропустимо біганину, переховування,
протверезіння п'яної молоді
та повечеряємо лише вдвох?
Це було б чудово.
Чудово. Коли за тобою зайти?
У мене клієнт. Подзвоню, як закінчу.
Авжеж.
Я все одно збираюся до батьків.
-Тоді на зв'язку. -Гаразд.
До зустрічі.
Була в мене репетиторка, що казала: «Не кидайся одразу».
На жаль, її вже нема.
Невже?
А може, спершу подумаєш про свої вчинки?
Я не хотіла вдиратися, Азро.
-Я казала їм, але… -Річ не в цьому.
-А в чому тоді? -Відхилення від прямої.
Бути з чоловіком не означає спати з ним.
Це їхня кінцева мета.
Ти мене зовсім заплутала.
Я не намагалася переспати з ним.
Але він цього хоче.
Що ти взагалі робила з тими людьми?
Ти їх бачила?
Ти мало не підставила нас. Велика помилка.
Чому це проводити з ними час — помилка?
Думала, чоловіки й жінки рівні.
Чоловіки й жінки не рівні. Вони в рівновазі.
Кожен грає свою роль, щоб бути цілим.
Ясно?
Мені вже набридли ці
«10 правил/хитрощів кохання».
Можна вже жити своїм життям?
Можна.
Але тільки після того, як знайдеш баланс.
Спершу вивчи його.
Мені він не подобається.
Що це за спроба розстібнути сорочку біля басейну?
Та ну, Азро.
Утку без задніх думок.
Він хотів, щоб я приєдналася до них
і теж розважилася.
Ханде, навчися вже казати «ні».
Не кидайся на все.
Як ти?
УТКУ КОХАНИЙ «ЗУСТРІНЬМОСЯ»
-Отакої! -Що?
Що?
-Ти сказала: «Отакої». -Хіба?
Ти це сказала, Ханде.
О, ти про це? Знижка до 85% на російську класику.
Повідомлення прийшло.
Пропозиція обмежена. Поїду і гляну.
Дуже дякую.
Поговоримо пізніше.
Дурне дівчисько.
Уже 10:00?
Що за раптова поїздка?
Це шкільна поїздка, тату.
Пані Тютче буде нас супроводжувати.
Бахар, ти ж знаєш, я не хочу, щоб ти жила деінде.
Я категорично проти.
Ісмаїле, я щойно це сказала.
Чи «категорично» щось змінює?
Не паплюж мене перед дитиною.
Сину, ти де? Підійди до нас на хвилинку.
Не тисніть на мою сестру.
Відпустіть її. Усе буде добре.
Її вчителька, пані Тютче, все одно приїде за нашим дозволом.
Мамо!
Благаю тебе. Будь ласка.
Припини. Ми досі не погодилися.
Ходімо на кухню.
Є гарні новини?
Звісно.
Ми сьогодні вечеряємо вдвох. Побачимо.
Добре.
Досі сердишся на мене, тату?
Ти мав би радіти.
Не розумію.
Якщо я досі серджуся, тож лишається надія?
-Ти і мамі розбив серце. -Тільки їй, тату?
Допоможи їм. Давай.
Я відчиню. Це пані Тютче. Іди.
Заходь.
-Ти підготувала підґрунтя? -Ще б пак.
-Клич їх. -Гаразд.
Мамо, пані Тютче тут.
Вітаю, пані.
Вітаю.
Ми накриваємо на стіл.
Я не хочу займати ваш час. Я прийшла лише…
Ласкаво просимо, пані Тютче.
Ми не відпустимо вас без вечері.
Гаразд. Піду руки помию.
-Ви знаєте, де це. -Так. Дякую.
Давай, синку.
Не надто тисніть на неї.
Не ганьбіть її перед вчителькою.
Вона вже не дитина. Навіщо ви це робите?
Відпустіть її. Вчителька аж сюди приїхали.
Гаразд, синку.
Це духовка. Принеси блюдо, Бураку.
Сідайте, пані.
Ви щось казали?
О, так. Звичайна шкільна екскурсія на вихідні.
Я наглядатиму за ними.
Ми їдемо десь за дві години.
-Я привезу її в неділю. -Так.
До речі, це мій брат Бурак.
Синку, постав на стіл.
Пані Тютче.
Радий знайомству.
Отже… Що там про поїздку?
Синку?
Що за раптова поїздка?
Ви ж сказали, що їдете за дві години?
У вас же були інші плани?
Припини, сину.
Ми не дозволяємо Бахар ночівлі.
Що?
Бураку, припини.
Ось і мій урок.
Перепрошую.
Звісно. Якщо хочете, уперед.
Бураку!
-Якщо хочете, уперед. -Що ти робиш?
Пані Тютче.
Що це було?
Як тобі не соромно.
Я поводжуся як старший брат.
Бураку!
Хвилинку.
Може, поясниш мені дещо, «Пані Тютче»?
Або Азра.
Чи просто «Квартира 3»?
-Ти ж навіть не Азра. -Ні. Азра.
Овва! Невже?
Тоді все гаразд.
То що ти робиш? Змінюєш імена та обманюєш сім'ї?
Ні, я допомагаю дітям.
Вона допомагає дітям.
Поглянь на себе.
Ця перука. У тебе для цього цілий образ.
Хто ти? Хто ти така?
-Я можу пояснити… -Я не хочу цього чути.
Куди ти збиралася відвезти мою сестру?
-Ти не слухаєш. -А навіщо?
Ти й мені брехала.
Тож брехня — це твоя робота?
Чекай.
Що таке?
Правда очі коле, пані?
Так і буває, коли звик до брехні.
Ось чому я тобі не сказала.
Саме тому Бахар прийшла до мене, а не до тебе.
Що?
Ми дуже близькі з сестрою.
Принаймні були, доки ти не з'явилася.
Та невже?
Я їм потрібна, бо всі так думають.
Гадаєш, розумієш її, але не слухаєш.
Замовкни.
Бураку? Пані Тютче?
Якого біса? Я не можу поїхати з учителем?
Брешеш як дихаєш!
Зайди, поки я не оскаженів, Бахар.
Якби ж ти вислухав.
За кого ти себе маєш?
Справді, хто ти?
У тебе що, взагалі й граму сорому немає?
«Якби ж ти вислухав!»
Навіщо мені тебе слухати? Навіщо?
Навіщо мені тебе слухати? Щоб ти мені брехала?
Поглянь на себе.
Ця перука. У тебе для цього цілий образ.
То що ти робиш? Змінюєш імена та обманюєш сім'ї?
Хто ти? Хто ти така?
Азро!
Азро.
Годі вже! Чого ти хочеш?
Пані Макбулє, вам точно цікаво.
Я заощаджу вам зусилля і розповім.
Бачите його?
Він судить, перш ніж послухати.
-Чекай. Розкажи спочатку. -Легко, якби ти слухав.
Пані Макбулє.
Вона перевдягається і
отримує гроші від родин.
-Моя сестра брехала через неї. -Не вплутуй Бахар.
Хто її втягнув у це?
Ти б зрозумів, якби послухав мене, але…
Відійди.
Дуйґу, це не…
Що?
Гаразд. Заспокойся, Дуйґу. Де ти?
Я їду.
Ти взагалі не розумієш Азру.
-Азра… -Вона не та, за кого себе видає.
Вона мала рацію. Ти справді не слухаєш.
Але я не така, як ти.
Я слухаю.
«У 19-му столітті такі інтриги не шанують».
Саме так.
Якби не Азра, як би твоя сестра ходила на уроки танців?
Уроки танців? Про що ви?
Бідолаха. Ти нічого не знаєш.
Звідки ви знаєте?
Синку, Азра весь час на телефоні.
А стіни тут картонні.
Чекайте. Бахар хоче стати танцівницею?
Вона давно танцівниця.
Гроші, які твої батьки платять Азрі за приватні уроки.
Азра ними платить за уроки танців Бахар за місяць.
На цих вихідних конкурс.
-Танцювальний конкурс? -Так.
Нащо ти надсилала комусь оголені фото, Дуйґу?
Ти хоч знаєш, хто він?
«ПокидьокРомантик753»
Це все?
Ти надіслала невідомо кому оголені фото? Таке навіть знайомим не надсилають.
То це я винна, що він мене шантажує?
Ти дала йому гроші?
Так.
Дала, але він просить ще.
Він навіть надіслав мені одну з моїм розмитим обличчям.
Тому я й одразу подзвонила тобі.
Він сказав, що запостить лице та ім'я, якщо не заплачу до завтра.
Оце мерзота.
Як ти знаходиш таких хлопців, Дуйґу?
Не знаю.
Чому не попросила мене допомогти?
Чому мені не сказала?
Ти переїхав і врятувався.
А я тут застрягла, намагаючись втілити їхні мрії.
Ти взагалі не розумієш Азру.
І що вона означає для нас.
Вона заповнила твою порожнечу. Стала мені сестрою.
Вона хороша людина.
Ти цього не розумієш, але вона нам усім допомагає.
Можемо поговорити?
Азро, ти мене чуєш?
А твої батьки?
Як я про це не подумала?
Але, як я їм скажу?
«Поки ви чистили апельсини у вітальні,
я пішла до себе, зробила і надіслала голі фотки».
Так?
Миттєвий серцевий напад у тата і діабетичний шок у мами.
А що як він їх поширить?
А якщо вони їх побачать?
Вони вб'ють або його, або мене.
Припини.
Я маю платити йому більше, ніж він просить.
Я не можу, Азро! Я так більше не можу.
-Я не можу. -Заспокойся.
Я з тобою.
Не хвилюйся. Щось придумаємо. Повір мені.
-Обіцяєш? -Обіцяю.
Обіцяю.
Це терміново. Приїзди.
Нічого! Я проглянула його комп'ютер, але нічого.
Певно в нього зовнішній диск.
Як так, що ти досі не з'ясувала, хто він?
-Але… -Що «але»?
Зрозуміло.
Ну кажи вже.
Хвилинку, люба.
У нього є система безпеки в будинку.
Якщо її хакнемо — зможемо стежити за місцем.
Моя дівчинка!
Чого ми чекаємо?
Зробімо це. Спробуймо відстежити диск?
Яка влучна ідея.
Я тут показовий виступ зробила. Де мої привітання?
-Гаразд. Молодець. -Вітаю.
ДОСТУП
Отак.
Його немає вдома.
Точно на полюванні.
Послухай. Це місце мені знайоме.
Воно було на якомусь телешоу?
Можливо. Я теж його ніби знаю.
Чорт!
Що ви побачили?
-Це помешкання Утку. -Так і є.
Так і знала, що воно знайоме.
Тепер ми знаємо звідки ці розкоші й гроші.
Від таких, як я.
Як подумаю, що була на вечірці виродка!
Оце молодець.
Можна мене привітати.
А Ханде упадає за ним.
Чорт.
Ханде буде спустошена.
Як я їй скажу?
Але це треба якось зробити.
Скажи: «Невелика втрата».
-Подумай. -Замовкни. Я не хочу.
Та ну.
Просто чудово.
Просто ідеально.
Але в інших будівлях є світло.
Це певно через наш будинок.
Він старий. Тут не оновлювали проводку.
Чорт. Маю ще для вас гарних новин, дівчата.
-Що? -Ноутбук вмирає.
Цікаво чому? Закони Мерфі!
Байдуже.
Ми з'ясували, хто він. Достатньо.
Піду гляну щиток.
ІДИ ЗА НИТКОЮ
Бураку?
НАТИСНИ КНОПКУ
Я НЕ МОЖУ ДИВИТИСЯ ТОБІ В ОЧІ.
Я НЕ ХОЧУ ТЕБЕ ЗАСМУЧУВАТИ.
Я НЕ ВМІЮ ВИБАЧАТИСЯ.
Я БУВ ОСЛОМ! ПРОБАЧИШ МЕНІ?
Я був ослом.
Пробачиш мені?
У тебе кумедний вигляд. Знімай. Усе гаразд.
Коли ти це все зробив?
Не варто було.
Азро, я пізно тебе зрозумів.
Я нічого про тебе не знав.
-Я завжди буду на твоєму боці. -Бураку, вибач мені.
Але я маю відповісти.
Так, Джансу. Що в тебе?
Що? Зараз буду.
Бураку, вибач.
Ось тобі і вибачився.
Джансу! Ти впевнена, Джансу?
Звісно. Поглянь.
Ось.
О ні. Це Ханде.
Неймовірно.
Як ти могла це зробити і нічого мені не сказати?
Відповідай, Ханде.
Скинула дзвінок.
Якщо вона зможе дістати диск, решта легко.
Нас зараз не це хвилює.
Тож…
Що будеш пити? Бурбон? Вино? Сік?
Сік.
Гаразд, вино.
-Червоне чи біле? -Червоне.
За мить.
Алло? Ханде?
Так, Азро?
Чому ти там?
Чому я де?
Я знаю, що ти в Утку.
Він не такий, як ти думаєш. Тікай.
Годі говорити, як моя тітка, Азро.
Любиш мигдаль?
Звісно.
Я тут. Усе гаразд. Усе…
Алло? Немає зв'язку.
Ханде! Не клади слухавку!
Відключилася.
Зачекай. У мене інший сигнал.
Який сигнал?
Чорт!
Що таке?
Азро, це погано.
Та кажи вже, Джансу!
Зачекай.
Є інші камери.
Він використовує не лише фото.
Він ще й відео записує.
Твоє волосся виглядає інакше?
Воно гарне.
Ханде? Що вони роблять?
Нічого хорошого.
Я тоді ледь знайшла адресу. Спробую знайти її зараз.
Джансу, визнач його локацію.
Звісно. Зараз.
Ти розумієш, про що просиш?
Якби я могла, то працювала б уже на ФБР.
Обов'язково грубити?
-Але ти просто… -Знайшла!
Він надсилав мені локацію.
Ти найкраща! Пересилай.
Готово.
-Вони збираються цілуватися. -Що?
Можна мені води?
-Води? -Води.
Звісно, принцесо.
Води.
Ханде…
Чорт.
Як я могла так помилитися.
Ти їй пишеш?
-Вона помітила. -Що?
Вона знайшла камеру.
Чорт.
Принцесо? Ти куди?
Я як лялька-дитина.
-Щойно вип'ю води… -Води?
Де туалет?
-Нагорі. Я покажу, якщо… -Ні. Я піду сама.
Дякую.
Останні двері праворуч.
Гаразд.
Ось. Диви, Азро. Вона дзвонить.
Алло? Ханде?
Азро, тут камери.
Так. Заспокойся. Ми бачимо тебе зараз.
Ви мене бачите?
Де вона?
Не може бути!
Неймовірно.
Хворий збоченець. Якого хріна?
Збоченець.
Азро, послухай.
А якщо він підсипав мені щось у воду?
А якщо я знепритомнію? Як я це поясню тітці?
Приїдь і забери мене. Прошу.
Дівчата, дивіться далі.
Ханде, що б не сталося, не виходь із туалету.
Клянуся, я його відгамселю.
Бураку, зараз не найкращий час. Вибач.
Принаймні скажи, куди ти їдеш.
Я подзвоню.
Ханде?
Усе гаразд?
Мій телефон от-от умре. Усе…
Усе гаразд. Не хвилюйся. Я їду.
Та їдьте!
Принцесо?
Дістала ця «принцеса».
Принцесо?
Ні. Вона не встигне.
Швидше, Азро. Давай.
Чорт забирай, Ханде.
Принцесо?
Не змушуй мене чекати.
Ханде, як ти?
Тобі щось потрібно?
Іди геть, мерзотнику.
Що ти там робиш?
Це що ти робиш, Утку?
Що? Ти про що?
Я бачила всі камери!
Прошу, відчини. Ти не так зрозуміла, принцесо.
Він досі називає мене принцесою.
Він досі називає мене принцесою!
Я думала: «Я подобаюся йому».
Я така: «Нарешті! Я можу комусь відкритися».
А він просто хотів відкрити мене загалу!
Припини дурниці і відчини двері.
Ханде, відчини двері.
Відчиняй!
Навіщо ти переслідувала мене, якщо хотіла замкнутися?
Ти крутилася навколо мене, як кішка, а тепер злякалася.
Ти не знаєш, у що вліз.
Ти мені погрожуєш?
Хто тобі допоможе?
Та хто ви такі?
Якщо думаєш, що тітка тебе врятує, мені начхати, хто вона чи…
Азро, я тут. Я нагорі.
Погляньте, хто тут.
-Ти огидний! -Іди геть.
Ти зіпсував моє вибачення.
Я тобі все пробачила.
-Азро, я тут! -Ханде!
-Ви здуріли? -А що таке?
Чого ти від мене хочеш?
Пам'ятаєш, ти якось питав, хто ми?
Чорт!
Тепер ти знаєш, хто ми.
Усе гаразд?
Так.
Перші побачення — це нелегко.
Дурне дівчисько.
Ось він.
Давай, Азро.
Увімкнено.
Тут багато Дуйґу.
Алпарслан…
Ось вона.
Вона знайшла!
ПОЛІЦІЯ
Не хвилюйтеся. З Ханде все гаразд.
Ми її скоро привеземо.
Дівчата, і ви додому. Певно, змучені.
Добре. До зустрічі.
Гадаю, ми хороша команда.
Дуже дякую.
Ханде?
Вибачте. Куди ви її везете?
Треба взяти свідчення.
Це недовго.
Потім ми її завеземо.
В жодному разі. Ми з вами. Ми Ханде не залишимо саму.
А ви їй хто?
Ми її…
Вчителі.
Ми ж її вчителі, так?
Так.
Гаразд, пане. Їдьте за нами.
Зустрінемося у відділку.
Прошу, пані Ханде.
Кави?
Так пізно?
Ну а
що ще робити так пізно?
Це ми.
У чому сенс життя?
Цікавість?
Радість?
Сміх?
Кохання?
Ми всі учні, які шукають справжніх себе.
Але іноді,
перш ніж знайти себе,
треба спершу забути про себе.
І часом знаходиш себе в комусь іншому.
Так і завершується твоя історія.
Певна, ви вже знаєте, але я Азра.
Я приватна репетиторка.
Тему обирають клієнти.
Так. Чудово виглядаєте. Прекрасна енергетика.
Останнє фото.
Чудово.
Я зараз повернуся.
Тітонько.
Ханде.
Я пишаюся тобою, люба.
Знаєш чому?
Бо я всіх розсмішила?
Бо ти наполягла на своєму і ніколи не здавалася.
Молодець.
-Я зараз повернуся. -Гаразд, люба.
Молодець.
Я така щаслива.
Я знайшла себе завдяки тобі.
Вибач.
Якби не твоє репетиторство…
Привіт. Можна нам фотографію разом?
Звісно.
-Дякую. -Ні, вам дякую.
-Привіт. Фото разом? -Ні, дякую.
Переклад субтитрів: Дарина Полякова