Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Com si jo… Com si…
No és…
"No em fa por caure."
- Tres, quatre! - Som de la Marina!!
CAMPAMENT BASE PENDLETON DE LA MARINA
- A l'illa de Parris! - Som de la Marina!
NETFLIX PRESENTA
Quan us mobilitzen amb la Marina a l'Iraq,
el vostre comportament tindrà conseqüències.
La Marina us vigila i confia en vosaltres.
Mai tocaré…
La blavor del cel.
Mai em sentiré… No. Com si mai arribés a tocar.
Ens esforcem i penquem de valent! Som-hi!
Les vivències que tingueu i les desgràcies que patiu…
Així ha de ser.
Vosaltres en sou l'exemple.
Esteu preparats?
- Deixeu-vos-hi la pell! - Força!
Cassie, vine a tallar llimes. Si no, adeu propines.
No m'atabaleu.
Sé que l'olor de cervesa t'inspira, però obrim d'aquí deu minuts.
Que sí, ara vinc. Sou els millors.
Com esteu aquesta nit?
Em dic Cassie i som els The Loyal…
Havies demanat aquesta cançó.
Aplaudiu en Billy.
És l'amo. Ho deia de debò, això de només dues cançons.
Deixeu propina a les cambreres.
Per cert, som nosaltres, les cambreres.
Ben fet!
Que fort, ho heu fet de conya.
- Adeu. Ens ha encantat. - Fins demà.
Mira, Cassie, els teus preferits.
Ei! Com va tot, tio?
La Marina, genial.
A les nou, fan pena i, a les deu, els escanyaria.
- Una altra ronda. - Hola!
- Cass! - Frankie?
- Cass! - No pot ser.
- Ei! - Frankie!
Sorpresa!
- T'he trobat a faltar. - I jo.
No fotis, t'has rapat. No m'agrada gens ni mica.
- Nora, Frankie. - Encantada.
La Nora és del grup i conec en Frankie des de petita.
Li feia de cangur.
Prou.
- Davant de tothom, no. - És tan bufó en Frankie.
Ho veus? Ja n'hi ha prou.
La Cassie diu que li encanten els joves militars.
Ja.
És la meva colla. Marxem a l'Iraq d'aquí dues setmanes.
- Encara hi lluitem? - Això sembla.
Una altra guerra inacabable. Va, què voleu prendre?
- La primera és gratis. - Merci.
- Ei! - Tequila?
-És prou gran per beure alcohol? - Ni de conya.
- Jo, també. - Fet.
Una cola.
- Bé, així m'agrada. - I tant.
M'hi poses unes rodanxes de llimona?
No t'embalis tant.
Li agrades, col·lega.
No.
Entesos? De cap manera. Ni ho somiïs.
Treu-t'ho del cap, guapo.
- No fotis? Sortíeu… - I ara, és com ma germana gran.
La Cassie no surt amb soldats, em sap greu.
- Som de la Marina. - I per què?
Tindràs més nois per a tu.
Vaja, l'hi diré a la meva xicota.
Tres tequiles i una cola.
Ens juguem el cul i el teu no es toca?
- Perdona? - D'acord.
Aquest cop et perdono.
Jo, passo.
- T'hi has lluït. - De què vas? No fotis.
Jo ho arreglo.
Que vagi bé, comporta't. No facis com ell.
Aquest té un historial impecable.
Ei, només em volia disculpar pel meu company. És una mica…
Ja.
Per cert, soc en Luke. I tu?
La teva cambrera. Que vagi de gust, Luke.
- Doncs no som tots iguals. - Ah no?
Exacte.
El teu amic es creu que té dret a tocar-me el cul.
Pel que veig, tu també t'ho creus.
Vinga, només ens desfoguem una mica.
Aquesta nit és molt important.
Se'ns acaba el permís. Ja queda poc.
Ja ho entenc, però això no justifica que sigueu uns misògins.
No estàs gens malament, però…
Conforme, ja sé de què va.
De què va què?
Tu, sí.
- Jo? - Sí.
Ets força previsible. He conegut noies com tu.
T'escolto.
Els teus pares et van comprar un Lexus. Com que és híbrid, tant és.
Escrius a les xarxes sobre els drets humans.
Però quan es tracta de…
Jo, al·lucino. Ets expert en psicologia barata?
Quan cal defensar els drets humans, tu encreues els braços.
No vols armes perquè ets pacifista.
Ens toca lluitar nosaltres i a tu no, oi?
Deus tenir un colom de la pau tatuat a l'esquena.
Sí, al cul. Ni el toquis. Que et bombin.
Ho ha brodat.
Quina fera.
Els escanyaria directament.
- Vine. - Vine cap aquí.
Veus aquell amb cara de criatura?
Diu que no sigui tan dura amb els homes.
I que si ens casem, tindré assegurança mèdica completa.
L'assegurança mèdica?
- Que seductor. - Sí, moltíssim.
- D'on ve aquest soroll? - Del mòbil. Així no l'ignoro.
Sí.
- Em substitueixes cinc minuts? - Sí. Va tot bé?
Ja m'entens.
ÚLTIM AVÍS
INSULINA
Merda.
Doncs…
no et puc renovar la recepta fins d'aquí quatre dies.
Ja.
No em puc esperar tant.
Se m'ha acabat la insulina lenta i la ràpida
i també el vial de reserva.
No em puc estar sense insulina. És un risc.
Llavors, et puc renovar la recepta
si la pagues al comptat.
No ho deus entend…
T'ha caducat l'assegurança. No et puc donar insulina.
Si me la pagues al comptat, cap problema.
I… quan puja?
300 per a la lenta i 220 per a la ràpida.
Puja una mica dels 500 dòlars. Què faràs?
- Au, va. - Ho sento. De seguida els atenc.
No res, mama. Ves a l'altra caixa. Aquí em tracten fatal.
- Us fa res apartar-vos mentre… - Espera't un segon.
També sap anglès, moltes gràcies.
Cassie!
Agafa l'efectiu i jo pago amb targeta.
- Mama! - La salut és el primer.
Mira, que bé.
M'omples les dades?
Són…
Vaja.
A veure si arribo a dissabte sense insulina.
Visca el sector farmacèutic.
De què vas?
Vigila!
Merda.
Ei! Per poc t'atropello, tio!
Mola com esquives els obstacles, tu.
- De què vas, Johnno? - Llavors és veritat?
Duien que t'has allistat a la Marina.
I jo en pla…
"Aquest paio no passarà la prova del pixat."
Per aquí, soldat.
Puja, col·lega. Tranqui.
- Tinc merda bona al cotxe. - No puc.
No. Ara ja no em drogo.
- I ara… - T'has de comportar fent de militar.
Ja veig…
que estàs en forma de collons. Però me'n deus quinze mil.
Perquè ho sàpigues.
Vull els calés, tio.
No pateixis, Johnno.
Em mobilitzen la setmana vinent. Et passaré diners.
Perfecte, tio. Va bé.
Perquè… si tu no en tens,
els teus pares, segur que sí.
Et prenia el pèl, col·lega.
Ens veiem.
Merda!
Ostres.
- Cassie, tens una carta. - Mama, no l'obris.
- No has pagat el lloguer? - Que no l'obris.
Se't cau el pis a trossos. Com pots viure així?
És que no paro de pencar i no em fixo en els detalls.
- No pots deixar de pagar el lloguer. - El pago, però amb retard.
Faig classes de piano a la filla de l'administrador. No em fotrà fora.
Per què no vens a casa? Podem compartir el dormitori.
- Com quan eres menuda. - No soc petita. He de tirar endavant.
És que no comptava amb la diabetis, d'acord?
Pateixo molt per tu. De què te'n rius?
No t'ho prens seriosament. Et podries morir.
Ja ho sé, mama!
Estic bé. Faig el que he de fer. Soc cambrera,
entrego menjars a domicili, faig bolos
i classes de piano al temps lliure.
Estic esgotada tot el dia i faig tard a tot arreu.
I no dormo perquè el meu deute mèdic no para de créixer,
com els fongs en un soterrani.
Així que, sisplau, tingues paciència.
Estic bé.
Mama.
Estic bé. Ja ho sé.
Perdona'm.
T'hauria de mantenir jo a tu.
T'estimo amb bogeria. I no vull que pateixis.
Ja em coneixes. Ho faig tot a la meva manera.
I de vegades, no és fàcil. Però…
M'encanta.
Gràcies.
Em sap greu.
Tu, tranquil·la.
Dona'm la bossa. Merci.
Gràcies! Som els The Loyal.
- Ostres. - Estàs bé?
- Ajuda-la. - Què té?
Amunt.
Estàs bé?
- Seré fora. - Avisa'm si et cal res.
Ai, senyor.
T'has d'espavilar, Cass.
INFANTERIA DE MARINA DELS EUA
FINS AVIAT, FRANKIE! T'ESTIMEM
Hola?
BONA SORT, FRANKIE!
Frankie?
EL FUTUR ÉS DE LES DONES
Hola, tu no ets el Frankie.
I que els passarà, als homes? Hi haurà una plaga? Una guerra de robots?
De debò t'interessa? Els homes ho tenen fotut.
És teu aquell cotxe?
El meu Lexus? Sí.
- Ei, tio. Quina pancarta. - Passa.
- Als teus pares se'ls cau la bava. - És ma mare.
Ens deixes sols un moment?
- Gràcies. - De res.
Ma mare es passa una mica amb això del comiat.
S'ha acabat el permís. Tornem al campament.
- Vols menjar res? - No, gràcies.
I què em volies demanar, reina?
Diràs que m'he begut l'enteniment.
Tu, digues.
Estava pensant…
Volia que et casessis amb mi.
- Com dius? - T'ho dic de debò.
Estàs bé?
No ben bé.
Fa sis mesos em van trobar diabetis.
Del tipus 1, i…
Agafa't fort. La meva assegurança no em cobreix la insulina que necessito
per continuar vivint.
Per tant, o pago els deutes o el lloguer, però…
- És massa tot plegat. - Quin greu.
I rumiava alguna manera de solucionar-ho.
Doncs ja l'he trobat.
El teu amic em va donar la idea quan éreu al bar.
Si ens casem, jo tindria assegurança.
I ens donarien ajudes com a parella.
Una pel pis i l'altra quan siguis fora.
En total, són força calés
i ens ho repartiríem. Hi sortirem guanyant. Què et sembla?
Pensa-t'ho bé.
Perdoneu.
- Mon pare era PM. - És una conversa privada.
Vol dir Policia Militar.
És una estafa habitual.
Fan tota mena d'indagacions.
Si ho descobreixen, t'acusen d'estafa.
Va, home. No m'ho esperava, de tu.
No t'hem demanat ajuda. Et fa res?
- I per què no seria un matrimoni de debò? - Perquè no esteu enamorats.
Però ens respectem. Enamorats, no, però ens estimem.
Podríem tenir rotllos.
És el millor per als matrimonis.
Estafaries l'estat.
- Estafar l'estat? - I tant.
L'estat va obligar a ma mare a pagar impostos deu anys
abans que tingués dret a votar. Això és l'estat?
La teva mare era il·legal?
Tot i vivint al sud de Califòrnia,
no t'adones que s'aprofiten dels immigrants il·legals.
Com ma mare, que va creuar la frontera i, durant deu anys,
va pencar com un ase per pagar impostos al teu estat,
que ens tracta com a ciutadans de segona.
Doncs, sí, l'estafaré amb molt de gust.
Alguna cosa més, Comando?
Vigila.
En sortiràs malparat.
Només us volia ajudar.
Doncs moltes gràcies.
- Que hi fa, aquí? - Compartim llitera a la base.
No té on anar quan tenim permís.
Porta't bé.
I doncs?
No puc, Cass.
Sents? Em sap greu.
A més, a la meva xicota no li molaria que estigués casat.
Com? Has tornat amb la Riley?
Sí. Ara va de debò.
Recordo que us vau conèixer a primària.
Me n'alegro.
Ostres, quina vergonya.
Val més que marxi.
He de portar turistes als hotels i repartir menjars.
- Si tingués diners… - No cal, Frankie.
Ja ho arreglaré.
- Cuida't molt. Adeu. - Sí, tu també.
Els seus pares no l'ajuden?
És que…
Sa mare és auxiliar d'infermeria i van justes de calés.
Son pare va pirar quan va néixer. Era un penjat.
Ara ja ho entenc.
Ei, volies espantar-me, oi que si?
Ves a acabar el meu regal de comiat. És hora de menjar!
Vine, fes-me un petó. Adeu.
Apa, fins aviat.
Adeu, avi.
TALLER DE LA FAMÍLIA MORROW
Cuida't.
Sí.
Tiet Luke? Què fas aquí?
- Agafa-la. - Som-hi.
Estàs preparat?
Dona'm la pilota.
- No, a mi. - A mi.
Mama, el tiet Luke estava amagat.
- Luke? - Mala sort.
No esperava veure't abans que marxessis.
- Què? - Hola, Hailey.
És com abraçar el tronc d'un arbre.
T'has posat quadrat en vuit mesos.
Què et sembla? M'apunto a la Marina?
- Sí. - Tindré uns abdominals de ferro.
Genial!
Doncs…
Ets clavat al papa amb aquest tallat.
Fes-me una abraçada.
- Va, home. - M'alegro de veure't.
On era?
Saps què? El papa ha marxat. Pots estar tranquil.
Crec que no em vol veure. I jo tampoc a ell.
Com que no expressa els sentiments, no sé què pensa de tu.
- Ho vaig captar quan va passar de mi. - Va.
S'havia de plantar. Estaves descontrolat.
Ja.
Què et passa, Luke?
Dec diners.
Ja en vam parlar i saps…
No et puc ajudar.
No, ja, és que…
És el Johnno, el merdós aquell?
- I si no els hi tornes? - No tinc altra opció.
- Espero que no vingui a amenaçar-nos. - Perdona. Estic en un embolic.
M'han donat la paga, però no hi son tots.
- Aviat et pagaré la resta. - I quan?
Se m'acaba la paciència.
He esperat fins que estiguessis net.
Ara la Marina t'envia fora
i tu em passes aquesta misèria? Encara me'n deus quinze mil!
- Ei, tinc un pla. - Tu diràs.
No t'embalis.
No m'obliguis a fotre't un tret. Paga'm ara.
Et pagaré.
- Sé una manera. - Quina?
Hi ha una noia sense assegurança.
Si ens casem, tindrem calés cada mes.
I tu tindràs la teva part.
- Segur? - I tant. Tot anirà bé.
No facis rucades.
Més val que funcioni.
Que vagi bé la lluna de mel.
Hola.
- Hola. - Gràcies per venir.
El teu pare és fora amb les manilles?
Quina gràcia.
Tens un aire molt sospitós.
Bé, si ho tirem endavant…
Cal que anem amb compte. Ens hem d'inventar alguna cosa.
Aquella nit vam discutir, la colla ho va veure. Però a l'endemà,
em vas trobar encantador i persistent i et vaig convèncer per sortir.
De debò?
- M'ho vas demanar d'una manera sexi? - Sí, molt.
Ja m'ho explicaràs, perquè fa una setmana em deies que era una estafa.
És una estafa i no m'agrada gens.
Doncs no ho facis.
Creu-me. Si no calgués, no ho faria.
La gent es casa per amor. A mi em van ensenyar que és per sempre.
Vens d'un món de fantasia?
Jo he aprés que el matrimoni només és
un acord que transforma l'amor en odi.
- No tens més opcions? - No n'has de fer res.
I tant. M'has demanat que ens casem. Per què?
Necessito els dos mil dòlars mensuals.
I ja està? Ara vols que em refiï de tu?
Refiar-te de mi? Si jo confio en una liberal com tu
que passa de la llei i dels militars…
El meu codi ètic no inclou l'obediència cega
i estic desesperada perquè ho necessito per viure.
Però tu, no sé, potser vols acumular armes per a la teva milícia.
Me'n vaig. M'he equivocat. La milícia…
- Luke. - Liberal pirada.
Què?
Escolta'm, no em caus bé.
No fotis.
Però sembles de confiança. De manera que…
Em sap greu, d'acord?
Per favor.
Mira. Has de saber on et fiques.
Si ens enxampen, hi haurà un consell de guerra.
M'arrestaran i potser em tanquen a la garjola.
Entesos.
Serà un casament a la força. Ens estaran vigilant.
Un cop arribi a l'Iraq,
hem de quedar a la mateixa hora per parlar, d'acord?
Hem de semblar un matrimoni de debò.
Ens enviarem missatges romàntics.
Ha de semblar convincent mentre jo sigui fora.
Quan torni, demanarem el divorci.
I tu tindràs un any sencer d'atenció mèdica.
- I ens repartirem els diners. - Genial.
I un altre detall. Em mobilitzen divendres al mati.
Hem de sortir amb la meva companyia.
I fer veure…
Que ens agradem.
Sí, molt més. Que ens estimem.
I…
Totes les parelles casades fan nit al motel proper a la base.
- Vol dir que nosaltres, també. - Genial.
Ara ja no parlem en pla hipotètic?
Ho tirem endavant?
I tant.
Sí, exacte.
Només digues-ho a qui faci falta.
M'ho has de prometre.
T'ho prometo.
De fet,
t'ho prometo així.
- No ho penso fer. - Que ens casem, tio.
Ja t'avisaré.
- No. - Què passa?
No pots anar així.
- I això? - Ens faran fotos de casament.
T'has de vestir de manera formal.
- De debò? - Ara pujo.
No tinc cap vestit blanc vaporós de verge, Comando.
No m'ho diguis.
Posa't còmode.
Toques instruments?
No, és per impressionar els tios.
Funciona?
Soc música.
M'hi dedico.
Amb el meu grup fa cinc anys que ens hi dediquem.
Deu ser difícil, no?
Seria difícil tenir una feina merdosa de nou a cinc
a fi d'enriquir més els rics.
M'estimo més pencar amb la música.
- Hola. - Ho sento.
Què diu el tatuatge?
"Socialisme Ara"?
Mira que n'ets de llest.
Doncs no. Diu:
- Que algú, o alguna cosa… - "Qui no s'arrisca, no pisca."
L' àvia l'hi deia a la meva mare quan van arribar als Estats Units.
Hola, príncep estimat.
Avui quedaran units els nostres comptes bancaris.
- Saps què? Estàs molt bé. - Què vols dir?
Que fas goig.
La núvia es posa vermella.
Enhorabona.
Va, abraça'm. Estem molt orgullosos.
És el millor dia de la meva vida.
Ai, mare. Quina il·lusió.
Hola. Gràcies per venir.
És clar.
Tens els anells?
Té.
Ostres, has comprat un anell?
- Bé… - L'he comprat jo.
Sí.
- Com? - Era per a la Riley.
- Fa temps que estalvio diners. - Frankie.
No el puc acceptar.
No li volia demanar tot just abans de salpar.
Vull ser un marit com cal.
Ho vull fer bé.
Ma mare vol que m'esperi fins als 21, quan torni, per tant…
Guarda-me'l bé.
Luke Morrow i Casandra Salazar.
Merda.
Avui som aquí per unir-vos en matrimoni.
Qui és el vostre testimoni?
En Frankie.
Soc jo. Com està?
- Hola, Frankie. - Ei.
Luke Morrow, promets estimar-la,
ser-li fidel i cuidar-la en la salut i la malaltia?
Sí.
Casandra Salazar, promets estimar-lo,
ser-li fidel i cuidar-lo en la salut i la malaltia?
Sí.
Pel poder que m'atorga el gran estat de Califòrnia,
us declaro marit i muller.
Pots besar la núvia.
Enhorabona.
D'una glopada, nois!
Un brindis per al segon batalló!
- Salpem demà! - Demà!
- D'un glop. - Brindem, tio!
No fotis!
Espereu!
- Pels nuvis. - Que tendre.
- Fins fa poc, no us suportàveu. - I ara, mireu-vos.
Gràcies.
Pels nuvis!
No em puc crec que us hagueu casat i que salpis a l'endemà.
Com ho portes?
Vull dir, que ell marxi demà?
Jo estic… una mica dels nervis.
Sí…
Se'm fa molt estrany.
El trobaré molt a faltar.
Sé que en Frankie està neguitós.
I jo provo de fer-me la forta. Però és que l'adoro.
Aquest és el problema.
Perdona.
Estic feta pols.
Vinga, alceu les copes. Fem un altre brindis.
Brindem per la vida, l'amor
i per atrapar una pila d'àrabs fastigosos!
Ah, sí? Deu n'hi do.
I tant!
No t'agrada o què?
Sí, tu.
És que…
'Àrab' fa referència a una ètnia. I, dient-ho així,
sembla que vols enxampar tothom qui hi pertany.
- I això seria complicat. - Ja, Cassie.
Ja ho sap. Només vol provocar.
Gràcies per explicar-nos el que és políticament correcte.
El meu deure és servir la pàtria. I tu, què fas?
No ho sé. Pel que sembla, et recordo que no has d'enxampar àrabs.
No, espera.
I què vols que fem, exactament, eh?
Fer-los classes de gramàtica?
I si, per començar, esbrines qui és l'enemic sense generalitzar?
Què et sembla?
Quina llengua. Luke, controla-la.
- Prou. - Com dius?
- Ell no em "controla". - I tant.
Ja n'hi ha prou, tot dos.
Seu.
Fes-li cas.
Ara mateix.
Gràcies.
Tu també, tio.
M'encanten les converses amb matisos.
Són tan…
Vaig a veure què li passa.
Carai, tu.
Qui parell de feres.
Tan emprenyat estàs?
Sí. Ja saps què volia dir.
Ja sé que són homenades…
I l'Armando és un imbècil.
Però tu no ets conscient del que ens espera.
Val la pena esguerrar-li la nit a tothom?
Sé que no és només culpa meva.
El teu amic cridava "Pelem tots els àrabs".
T'hauries divertit molt si no ho hagués dit?
Envoltada de gent que consideres inferior a tu?
No ser un trol racista em fa sentir superior.
Però sense gent com l'Armando,
creus que estaríem segurs dels terroristes?
No, i tu vas escampant que el futur és de les dones.
Com es deuen sentir a l'Iraq?
Vius al teu món i no ho suporto.
Tens raó. I la solució més obvia són les armes.
Enviem-hi una colla de militars!
Vaja, comencen bé.
- Coi d'armes. Què? - Ens miren. Vine.
- Ens estan mirant. - Entesos.
- Ja, les parelles discuteixen… - Que tossuda ets, coi. Tu…
Solucionem les nostres diferències.
D'acord?
Encara ens miren.
Així.
Tu, abraça'm.
Estem superenamorats.
- Ho veus? S'abracen. - No passa res.
Ja està.
Apa.
Va bé.
És l'ultima nit, rei!
Aprofiteu-la, tios!
- A totes! - Al llit!
T'estimo, preciosa!
Arri! Endavant!
Bona nit.
- Bona nit. - Que vagi bé a la suite nupcial!
Molt bona.
A la reserva vaig demanar dos llits.
Prou.
No t'ho creus ni tu.
Què et penses? Que em fas el pes?
Una miqueta, potser.
- Tranqui, col·lega. - No m'agrades.
- Estàs fet un embolic. - En quin sentit?
No ho sé. La gent ho diu, quan té por.
Jo no en tinc, de por.
Ja. I per què vas de passota?
No pares de manar-me, em fas seure.
Para d'una vegada.
Jo, passo. S'ha acabat. Hem ficat la pota.
Tens raó.
Sí, que tinc por.
Amb això del casament i l'Iraq,
estic perdent els papers.
Em sap greu.
Seria estrany si no tinguessis por.
Ara sí que ets valent.
Em vaig a rentar.
Cassie.
Estàs segura?
Sí.
- A quina hora t'has llevat? - A les tres del matí.
He anat a córrer.
Has anat a córrer a les tres de matí?
No podia dormir.
- Què? - Ja t'ho he dit. No podia dormir.
I he anat a córrer. Ho faig sovint.
Tu també ets d'aquests.
Fas veure que no ha passat res.
No sé què vols. Estic molt capficat.
- Ja. - Toca anar al desplegament.
Et duré a la base.
Perfecte.
BASE DE LA MARINA
He viscut sempre aquí però no havia estat mai a la base.
Ei, t'estimo.
Et trobaré a faltar.
Me n'he d'anar.
Si em passa res, ets el familiar més proper, em sents?
Pots trucar al meu germà i explicar-li el nostre tracte.
Empesca't una història per al meu pare.
No se'n pot assabentar, ho entens?
D'acord.
Enhorabona, sots-caporal Morrow.
Recorda-ho: a partir d'ara, ens vigilen.
Correus, videotrucades i tota la pesca.
Apa, suboficials, que pugui tothom. Som-hi!
Nois, un cop més per a la parelleta!
Vine cap aquí, reina!
Agafem-la.
Vinga, l'últim cop.
Pugem-la a coll.
Som-hi.
Ara sí.
- Apa. - És la teva dona.
- Abraça-la. - Perdona'ls.
Que es besin!
- Apa, aprofita, Luke. - Fes-li un petó.
Serà l’últim petó durant molt temps.
Apa.
Au, parelleta. Som-hi.
Cuida't molt, sents?
Val més que tinguis un superèxit quan torni.
Especial per a tu.
Companyia Bravo, a l'autocar! Marxem.
Enhorabona.
Gràcies.
Encara no m'ho crec.
LA VIDA DELS NEGRES COMPTA
Estimat Luke.
Ens van enamorar tan de pressa.
Et volia escriure per dir-te tot que el que no et vaig poder explicar.
Així que…
això és el que has de saber de mi.
L'esperança…
La música…
Torna a casa…
…ho és tot per a mi.
Torna a casa.
Vaig començar a cantar de petita per oblidar-me dels problemes de casa.
La meva mare tenia molts nòvios de la base
que li amargaven la vida.
No en parlavem. Ella es pensava que no me n'adonava…
Però sí.
La majoria aprèn a expressar els sentiments
o a escriure'ls en un diari. Però jo els convertia en cançons.
Tota la meva vida m'ha agradat cantar
però em fa por cantar les meves cançons.
Prem-lo.
Per això, canto versions. M'amago a les lletres dels altres.
Resulta irònic perquè sempre em diuen que soc molt tossuda.
És que cada cop que em poso a escriure quelcom original
la feina i els problemes de salut són un obstacle.
Potser ho faig per fugir-ne. Però ara que estem casats,
ho esbrinaré.
Estimada Cassie, Això és el que has de saber de mi.
Soc la tercera generació de la Marina de la família.
El meu avi va lluitar a Iwo Jima
i mon pare té un Cor Porpra
perquè va caure ferit a l'operació Tempesta del Desert.
Després de l'institut, em vaig descontrolar.
Em pensava que si m'allistava el meu pare em prendria seriosament.
Però ara que soc aquí veig que no ho faig per ell.
Ho faig per mi.
Per servir el meu país i ser un home millor.
Ei, Luke, soc el Johnno. M'ha arribat un altre ingrés.
Segueixes amb el matrimoni de pega. Quina parida.
Envia'm el d'aquesta setmana. Vull més calés.
Saps les tempestes que cauen a la platja?
Em feien cagar de por.
El meu pare era la mar d'estricte.
Un cop va deixar que el meu germà i jo
dormíssim al terra en sacs de dormir.
Ser allà tots plegats en família mentre queia la tempesta
és un record especial.
Poc després, ma mare es va posar malalta
i mon pare es va jubilar de la Marina per cuidar-la.
L'acompanyava a les sessions de quimio.
I es va quedar amb ella cada nit quan la van ingressar al final.
Per a mi, això és amor.
És el que vull per a nosaltres.
Estimat maridet,
Prefereixes el cotxe o l'avió?
Tacos per esmorzar o de matinada amb salsa picant?
Amb un fotimer de salsa.
No he sortit de Califòrnia,
però el meu somni és voltar arreu del món amb el meu grup.
Si passés més temps a casa, tindria una iguana.
Que sí. Les iguanes són molt llestes.
Estimada esposa.
La salsa picant és fatal pels tacos. Els treu tot el gust.
Algun dia correré la marató de les grans ciutats.
Així viatjaré arreu del món.
No et vull xafar aquest desig, però a casa no entrarà cap iguana.
Només he tingut una mascota. Un peix que vaig guanyar en una fira.
Ei, que em…
- Em veus? - Sí. I tu a mi?
I tant.
Hola.
Aquí tens el teu millor amic.
- Recordes la meva dona? - És clar.
I tant. Sou la parelleta.
Luke, que és la Cassie?
- Cassie! - Hola!
- Records de la Riley. - Hola, Riley.
- Ei, Cassie. - Com va tot?
Doncs tinc el cul ple de sorra.
Mira que bé.
Com t'ha anat avui, amor?
Tot bé.
Amor.
Doncs…
He treballat…
i estic escrivint una cançó nova.
Una cançó nova? Així de fàcil?
- Cassie, toca-la! - No ho sé…
Va, toca-la!
Que la toqui!
- Vinga! - Va!
És que no l'he acabat.
Per a nosaltres!
- Per favor. - Va!
Escolteu, confio acabar-la per la setmana que ve.
Hosti.
- D'acord. - Sí.
Us prometo que us la cantaré el proper cop.
Va, sí, la setmana que ve. Ja saps on som.
Tios, toquem el dos. És l'hora de la teca.
És clar, la teca.
Cuida't, Cass.
I…
T'estimo.
Igualment.
Jo també t'estimo.
T'estimo.
- T'estimo.
- Jo també.
- Te l'estimes? - T'estimo!
Ja saps on som.
Torna a casa.
Ja saps on som.
Torna a casa.
Millor després de la tonada.
Sí.
Torna a casa…
- Va bé? - Fes-ho amb el baix.
- És flipant. - Ara sí que queda bé.
Vull que tornis a casa.
- Sonava genial. - Ja tenim cançó!
Visca!
Hola.
Ei.
Va tot bé?
Sí, és que això és de bojos.
Avui gairebé ha mort un company. Ja se l'han endut.
Mare meva.
El Frankie és aquí.
Frankie, saluda.
Com va, Cass?
- Hola. - Ei.
Ens aniria bé sentir la teva serenata.
Ha estat esgarrifós.
Tothom està trucant a la família.
Hosti. Per què no ens n'han dit res?
Oi que sí?
Voleu sentir la cançó de la dona d'en Luke?
Era un promesa.
Sí, ja ho sé…
i ja està llesta.
Crec que sí.
No he tocat mai una cançó meva per a ningú.
Així que no us passeu.
La dedico a tots els nostres herois.
Una cançó nova.
Les llàgrimes ens ofeguen.
Qui sap què trobarem.
Hem de fugir o seguir lluitant?
Estem tremolant.
Fingim que no ens importa
però la tensió és ben palpable.
La por ens supera.
Les llàgrimes m'ofeguen.
Estic tremolant.
Et demostro la meva por
però m'hi he enfrontar.
Em cauen les llàgrimes
i les puc tastar.
Jo què coi sé
el que ens passarà.
L'únic que desitjo
és que tornis a casa.
Visca! Així m'agrada!
Ei, que és la meva dona.
Gràcies.
De debò.
Ens feia falta.
Aneu amb compte, nois.
Com va la maqueta?
L'he enviat per correu i…
A una pila de companyies petites.
- Els encantarà. - Doncs…
Una web de música indie va ressenyar un dels concerts
d'una manera molt positiva i suposo que un agent la va llegir.
I ara tocarem al concert Oceanside Alt-Fest.
Com?
Sí, a l'Oceanside Alt-Fest!
Quina passada! Ho estàs petant.
Això vol dir que t'inspires en mi?
- Eh? - De debò?
M'ho pensaré.
Sí, només una mica.
Que vagi bé el concert.
Adeu.
AUGMENTEN ELS ATACS DELS INSURRECTES A L'IRAQ
Atenció a tots els seguidors,
la selecció musical començarà de seguida a l'escenari principal.
Senyores i senyors, un aplaudiment
per al grup d'Oceanside:
Cassie Salazar and The Loyal.
Com anem, penya?
Mare meva.
No m'ho puc creure.
Hola!
A totes les tropes
que serveixen el nostre país a l'altra punta del món.
Moltes gràcies.
Recolliu-ho tot. Comproveu que teniu les recambres carregades.
Tot ha d'estar preparat.
Demà marxem a patrullar.
Ho vull tot a punt per demà. Em sentiu?
Sí, senyor.
Escolteu-me bé. Demà heu d'estar ben alerta.
No feu rucades.
Luke, t'he trucat tres cops. Què passa?
Has trucat a en Luke. Deixa'm un missatge.
Bé.
Hola. He pujat una de les cançons de l'actuació a Oceanside,
la que et vaig posar a Spotify.
L'han afegit a la llista de Road Trip
i l'han escoltat 200.000 cops.
Luke, la cançó per a la qual potser em vaig inspirar en tu ja és viral.
Era això. Adeu, musa.
- Apa-li! - Hola!
- Fa un dia maco, oi? - I tant.
És un dia fantàstic.
- Que et vaig bé! - I a vostè, també!
Ja us sabeu la lletra.
Volem tocar els divendres. Ens deixes?
Billy!
Visca!
Per al nostre grup.
- Ara som famosos. - Eddie?
Apa, Cass, que et petarà el mòbil.
- Què? - És lògic.
D'Alemanya?
Quina passada, tu.
Perdoneu, l'he d'agafar.
- Qui et truca? - No ho sé.
- Seran cinc minuts. - Ja pot ser un contracte.
Digui?
Parlo amb la Casandra Salazar?
Sí.
Soc el capità Curtis,
comandant de la rereguarda del primer batalló.
Li truco perquè han ferit el seu marit en un combat.
El traslladaran de la base d'Alemanya
al centre mèdic naval de San Diego.
Està bé?
Té ferides a les cames a causa d'un artefacte explosiu.
- Ara mateix l'estan operant. - No.
Disculpi, no acabo d'entendre el que em diu.
Merda!
Jacob Morrow.
Germà del Luke, et trobaré.
MARINA DELS EUA ASSOCIACIÓ NACIONAL DEL RIFLE
Tu diràs.
- Busco en Jacob Marrow. - Jo mateix.
Hi és el germà d'en Luke? És important.
Soc el seu pare. Quina una n'ha fet, ara?
- Busco el seu germà. - Un moment.
Anem al gra. Què vols?
És a la garjola, en Luke? Deu diners? Què li passa?
L'han ferit en combat.
És a l'Iraq.
- Bé, hi era. - Què…
- El van mobilitzar fa uns mesos. - Un moment.
No sabia que s'havia allistat.
- Està greu? - No l'he vist.
Els marines em van trucar anit i em van dir
que té les cames fetes pols a causa d'un artefacte explosiu.
Deu meu.
I que el portarien aquí
al cap d'uns dies.
- Em sap greu. - Per què t'han trucat a tu?
Soc la seva dona.
Sorpresa.
Perdona, passa.
Sots-caporal Morrow?
Som als Estats Units. El veig marejat.
Sots-caporal Morrow?
Els empelts a la pell van bé,
però li hem aplicat teràpia VAC perquè es curi abans.
La seva família és aquí.
Deixi's ajudar i es recuperarà ben aviat.
És aquí mateix.
Luke.
Papa?
Caram tu. Et podies haver mort.
Si ens haguessis dit que t'havies casat…
Sí, enhorabona.
- Merci. - Gràcies.
Hola.
- Hola, amor. - Hola.
Quin greu, rei.
No m'imaginava que t'allistaries.
Et concediran el Cor Porpra.
- Ja. - És un gran honor.
No volies que sabés això de la Marina.
Per què m'ho vas amagar?
M'hauries dit que no sabia on em ficava.
Et vull demostrar que t'equivocaves.
Sí, així ho espero.
Com ho tenim? Vull saber el pronòstic.
Trigarà força a recuperar-se i haurà de començar de zero.
- Tornarà a córrer? - És com una teràpia per a mi.
Centrem-nos en caminar. I ja veurem si pot córrer.
Gràcies.
La teva mare…
no suportaria veure't així.
Va. Deixem-los sols un moment.
Sí, senyor.
Gràcies.
Eh…
Em vaig equivocar de Jacob Morrow.
Perdona'm. Estava morta de por i….
No fotis, Cassie.
Què tenies al cap? Ara l'hem cagat.
Sabies que era policia militar.
No m'havies dit que el teu pare i el teu germà es deien igual.
- No passa res. - Sí, que passa.
Ens divorciarem i no em veuràs mai més.
No. Ara no es refia de mi. Ens està vigilant.
- No denunciarà el seu fill. - No en tens ni idea.
Tot i que està retirat, pensa com un poli.
Hem de mantenir la calma fins que em recuperi.
Viurem junts fins que comenci la rehabilitació.
I ja no ens vigilaran.
Fins llavors, han de creure que som un matrimoni de debò.
Luke, uns quants mesos?
- Què vol dir? - Ens hem de comportar com a parella.
Fingint-ho.
Ho sabràs fer.
Cal fingir, d'acord?
- Tot sortirà bé. - Sí. Farem de marit i muller.
Quan en Frankie ho sàpiga, creus que se'n riurà o que plorarà?
Merda.
Com?
- No t'ho han dit? - El què?
En Frankie és…
Érem a la mateixa missió. I…
No se'n va sortir.
No.
Em sap greu…
No em puc quedar.
El resident d'Oceanside Frankie Mubuthia ha resultat mort en combat.
Tenia vint anys.
…pel bé de la llibertat.
El funeral es celebrarà a Fort Rosencrans, San Diego.
Apunteu. Foc.
Apunteu.
Hola.
La missa era bonica.
En Frankie et va comprar això.
Volia casar-se amb tu quan tornés
i em va dir que l'hi guardés.
Però estic convençuda que volia que el tinguessis tu.
Et queda perfecte.
T'estimava amb bogeria.
- Què hi fa, aquí? - Ni idea.
Enhorabona, sots-caporal Morrow.
Veig que marxeu cap a casa. Viviu a prop?
Tot va anar de pressa i no vam tenir temps…
- Encara no hem viscut junts. - Això.
Vaja. Ara sí que ho fareu.
I tant.
Exacte.
Sí.
Et cuidaré molt bé.
Escolta. Aniré passant per casa vostra
per recollir en Luke i dur-lo a rehabilitació.
I ara, no cal.
Vull tornar a estar unit amb el meu fill.
I que m'expliqui com us vau enamorar.
De veritat que no cal.
Ja m'ho has dit abans.
Gràcies.
Fins aviat.
Mare de Deu.
Ves a poc a poc. Amb compte.
Espera't. Estàs bé?
Ja ets a casa, nano.
- Viviu al segon pis. - Que hi ha ascensor?
- No. - Vinga, sots-caporal Morrow.
Pujaré un esgraó més cada cop.
T'haurem d'ajudar amb les escales.
Sí. El proper cop, ja us quedareu una estona. Gràcies. Adeu.
A tu també t'agrada córrer?
És glucosa en gel.
Soc diabètica, te'n recordes? Per això ens vam casar.
Per cert, la nit de noces va ser inoblidable,
però hem d'establir uns límits.
Entesos.
Ja dormiré al sofà.
Crec que queda menjar tailandès a la nevera.
Però no sé si està en condicions. I no penso cuinar…
- Estàs dels nervis. - I tu, no?
No he viscut mai amb un tio.
Jo estic la mar de tranquil.
Sense moure'm d'aquí en un segon pis.
Vols dir que ara va de debò? Que viurem junts?
I que ton pare vindrà al pis per esbrinar si soc una bona esposa?
Això no és el que vam parlar.
Em sap greu que la meva lesió et faci anar malament.
- Et dec complicar molt la vida. - Jo no en tinc la culpa.
No em diguis que ja t'està bé.
De debò vols que sigui jo qui et cuidi ara?
No cal que em cuidis. No fa falta.
- Ara vius amb mi! - Perquè no m'expulsin de la Marina!
Tant et costa, d'entendre? Et podrien acusar també.
Collons!
Hem d'anar fins al final.
De conya.
Genial.
Mon pare arriba d'aquí vint minuts.
Merda.
Què? Ara em fas bé el llit?
Ton pare no se'l mirarà.
No se sap mai.
Apa, té. Desfés la maleta.
- No tens més calaixos? - No, només aquest.
No vull que se m'arrugui, Cassie.
Que no em diguis així, Comando.
Ja és aquí.
Té, ràpid. T'he fet un anell de recanvi.
- Creus que cal? - I tant.
D'on l'has tret?
L'he fet amb això.
Farà el fet.
D'acord, maridet.
Em costa de dir-te així.
- Hola. - Com va tot?
- Genial. - Ei.
- Hola. - Ep, nano.
- Aviam el pis. - Com estàs?
Bé.
- Hola, papa. - Ual·la.
Es nota que en Luke l’ha transformat.
Si no ho té tot impecable, li agafa un cobriment.
Només em deixa un calaix, un de sol.
- No ho diu… Fa broma. - És casa nostra.
- Estàs a punt? - Sí.
- Som-hi. - Té, vida.
- Gràcies, reina. - Apa. Un moment.
- No el llancis escales avall. - És de la Marina, no li passarà res.
Ànims, Comando.
- Així. - Va bé?
Adeu.
Em fa ràbia.
Em fa ràbia que diguis…
Hola. Gràcies per venir.
Us vull presentar l'artista nova que volem fitxar,
la Cassie Salazar.
- Som-hi, Cass. - Sí.
No l'he acabada, però ja n'he escrit un bocí.
Em fa ràbia que diguis el meu nom
amb aquests llavis tan perfectes.
M'imagino…
Si pogués, em deixaria anar.
Em fa ràbia voler-me quedar.
M'imagino…
Em fa ràbia
dir coses que em semblaven ridícules.
Em fa ràbia
que ara ocupis la meva ment.
Mira el que has aconseguit.
Aquest bogeria m'encanta.
Però no n'hi ha per tant.
Deus pensar que soc cínica.
Em fa ràbia
dir coses que em semblaven ridícules.
Merda.
- Digui? - Benvingut, soldadet.
Quin pis tan maco que tens amb la teva doneta.
Per això no m'has pogut pagar?
Des del casament, ara la teva dona també em deu pasta.
Apa, Cass!
- Hola.
Tornes d'hora.
Sí.
- Em falta poc. - No hi ha pressa.
Mira't. Has millorat molt.
Ja.
A poc a poc.
Espera, cuca.
Jake, ara tens gos?
Però què dius?
És per a tu.
Es diu Peaches perquè va néixer a Geòrgia.
Peaches, hola!
Seu.
Em dones la pota? Molt bé!
L'han entrenat i està tot en ordre.
Diuen que els gossos són perfectes
pels nois com tu, amb aquesta mena de lesions.
- Ah, sí? - Ho he llegit.
- I em va enviar un missatge. - No cal que feu coses d'amagat.
Tant és, perquè t'anirà bé.
Nois com jo?
Com jo? Esguerrats?
No em cal la vostra compassió. Feu el que vulgueu.
Sé el que em convé.
Puc prendre les meves decisions.
- Això 'd'esguerrat' ja no es diu. - Collonades.
No és dolent deixar que t'ajudin.
De què vas, Luke?
Ho veus? La Peaches ho capta.
D'acord, me la quedo.
- Molt bé, Peaches! - Així m'agrada!
Luke? Ei, Peaches. On és, en Luke?
Hola?
Luke?
Mare meva.
- Ja camines. - Amb prou feines.
Em fa un mal de collons.
- Saps què? Tinc telepatia. - Ah, sí?
Acostumo a comprar tacos per esmorzar només per a mi.
I avui de bon matí pensava: "Potser en Luke se'n mereix un."
- Només un? - Tranqui.
N'he portat una pila.
I també n'hi un per a gossos.
Oi, Peaches? I tant.
Has arreglat el pom?
Doncs gràcies.
Pots deixar que un tio t'ajudi i continuar sent feminista, saps?
Prefereixo tenir el pom trencat que aguantar lliçons de feminisme.
Prefereixes viure en una illa amb els poms trencats?
Digues: "Luke, t'equivoques."
- "No m'entens." - Luke, t'equivoques.
- No m'entens. - Resulta que tinc raó.
Doncs me'n surto prou bé soleta.
Passo de mogudes rares i de paios que em facin patir.
Si els treus, s'han acabat els tacos.
Treure el què?
Digues el que penses.
Entesos. Tu i jo no tenim futur perquè no creus en l'amor.
No sabia que l'entrenament bàsic també inclou classes de psicologia.
Tingues en compte que soc de la Marina. I de bàsic, no n'és gens.
Ja, he vist pelis.
He fet els deures. Estic orgullosa de tenir l'home a la Marina.
No vols sortir amb un paio que t'agradi
perquè perdries el control i et sentiries vulnerable.
Ja. Que ho vulgui controlar tot potser vol dir que soc llesta.
No saps del que parles.
Són fake news.
Això de voler controlar-ho tot, ho he après jo solet.
Ah, sí?
Jo et veig molt tranquil.
Vols un tio tranquil o un que es descontroli
i vagi a 120 per l'autopista en calçotets?
Parles metafòricament?
Em costa imaginar-ho.
No és que ho intenti.
Va bé.
Quina mena de friqui passa de la salsa picant?
Els liberals com tu sempre jutgeu tothom.
No comencis.
Ei, ensopit, et vols deixar anar?
- I tant. - I jugar-te la vida?
- Som-hi. - En calçotets?
- Estàs preparat? - És clar.
Som-hi.
- Segur? - Sí.
Compto fins a tres.
Un, dos i tres.
El vols escopir?
Però si no pica gens.
Ostres, tu…
M'ofego.
Jo estic de conya.
- Estic a… - Escopeix-lo!
- No! - Perdràs segur.
És que no puc.
- He guanyat! - Otres, tu.
Em surt sang dels ulls. És horrorós…
Apa-li!
- He guanyat i tu has perdut. - Et vull ensenyar una cosa.
La tinc a la butxaca. Un segon. Te, per a tu.
Em fa un mal, que déu n'hi do.
Estàs suant. Vine.
Merci.
Com pot ser que la gent se'ls mengi? No ho entenc.
- Tu també sues. - No.
No és suor. És lluentor.
Podríem mirar una pel·lícula…
Et surt l'olor dels xilis pels porus. És tan…
Serà millor que primer et dutxis.
Per dutxar-me m'he d'estar dret una bona estona,
i em fa un mal horrorós.
Ja, i si et banyes?
- Et trobaràs més bé. - Ficar-me a la banyera és un crim.
T'ajudo.
Ja sé que fa cosa.
- Ho puc fer jo. - Deixa'm a mi.
Sé que t'has entrenat a fons.
Tornaràs a córrer, Luke.
Crec en tu.
I si dorms al llit aquesta nit?
Ei, Peaches.
- Molt bé. - Apa, cuca. Anem.
Vols anar cap allà? Entesos.
Hosti, fa molt temps que no venia.
Recorda que mon pare no es refia de mi.
- Ens estarà vigilant. - Tu tranquil.
Fem pinta de parelleta de la perifèria. Quina mania.
Vinga, Peaches.
Us posaré una cançó, entesos? Esteu preparats?
És la millor cantant.
- Quina barra. - Què?
- M'agrada la cançó. - Tiet, juguem a futbol.
- Em vols manar! - I tant.
- Apa. - Vinga, tiet.
Que està lesionat, nano. Ha d'anar amb compte.
El tiet Luke té mal.
Que vagi amb compte? I ara. Vinga.
- egur? - Em faràs de bastó.
- Compte. - Té raó.
Sí, estic bé. Ensenya'm la pilota.
Ara sí que va de debò.
Heu pensat a tenir canalla?
Ei, Hailey. Primer deixa que sigui una estrella del rock, d'acord?
I després, canalla.
D'acord.
Mira- te'l.
És genial amb la canalla.
- No, a mi. - A mi.
- A qui li passo? Té, Luke. - A mi!
Vint-i- dos! Endavant!
M'encanta com te'l mires. És de veritat.
- Digui? - Amb qui parlo?
- Vostè qui és? - La mare de la Cassie.
On és? No em contesta.
A la feina. Va tot bé?
Marisol?
Soc en Luke, l'amic de la Cassie. Està bé?
- Si, estic bé. - Què ha passat?
Doncs no ho sé. Han forçat la porta i la finestra, crec…
Hi ha vidres pel terra i…
- No tenies concert? - Gràcies per venir.
Fa mitja hora que he avisat la policia.
- No s'afanyen a venir per aquí. - No fotis.
- És la realitat. - Escolti.
Les claus. Hi donaré cop d'ull.
- No, potser hi ha algú. - No passa res. Queda't amb la teva mare.
He vist com et presentaves a la teva sogra.
Tinc un munt de proves per delatar-te.
Paga'm.
Va tot bé?
Hola. Encara estàs despert?
No podia dormir.
Què ha dit la policia?
Que ja ens trucaran i tota la pesca.
Com m'ho faré, demà? Tinc concert.
- Avui. - Fas mala cara. Estàs bé?
- Estic bé. - Quant fa que no menges?
No ho sé.
- Ai. - Ja.
Anem cap al sofà. Recolza't en mi. Així.
Així.
Agafa'm.
Va bé.
Així. I la glucosa?
- A la bossa. - Segur?
La bossa.
Tranqui, Peaches. Prou.
Ja està.
Agafa'm fort. Apa.
Sí, així. Aixeca't. Molt bé.
Ja l'he obert.
Aquí la tens, va.
Així? Ja en tens prou? Apa.
Així.
Quant triga a fer efecte?
- Uns vint minuts. - Entesos.
D'acord.
Relaxa't, et posaràs bé.
Sí.
Et va el cor al cent.
Perquè estic esgarrifat, coi.
Ho veus?
Et deixo que m'ajudis.
Si li fas res a aquella dona, i si goses mirar la meva dona,
et mataré.
Em sents?
Aquí tens tot el que et devia.
Hem acabat.
Et trobo molt a faltar, tio.
Tingues-ho present.
Ei, Frankie.
Et dic una cosa bestial?
Crec que ara la Cassie és la meva millor amiga.
De veritat.
No t'oblidaré.
Ei.
Què passa, aquí?
He parlat amb ma mare.
Com està?
M'ha trucat perquè estava dels nervis.
Provava de pujar al cotxe
però un paio ple de sang a la camisa li ha dit que volia parlar de tu.
De nosaltres i del nostre matrimoni de mentida.
Diu que ens denunciarà.
Però ella se'n farà el càrrec, oi?
No em preguntes qui era, aquell?
Hòstia, Luke. Ves-te'n a la merda!
- Perdona'm. - Li deus calés?
Això diu. I que et va enviar un missatge anit.
Ho sento, sents? Perdona'm.
Han entrat a robar casa de ma mare, Luke!
- Em sap greu. - Ho sabies?
Segur. Per això, li has dit que pagaries els danys.
- T'ho vull explicar. - Sí!
Soc addicte.
Però ara estic net.
- Des de fa dos anys, entesos? - I què?
Aquell era el teu camell?
Per això ton pare t'evitava.
Perquè et drogaves.
Després de morir la meva mare,…
em prenia pastilles per anar tirant.
Però quan se'm van acabar, en Johnno em va ajudar.
- Què hi te a veure, això? - Espera.
Vaig robar un cotxe de 50.000 dòlars al meu pare.
Un Corvette clàssic.
L'estava remodelant per a un client important.
El vaig agafar.
Anava molt col·locat i…
Estava desesperat.
El volia vendre. Però al final…
El vaig estavellar a l'autopista.
Em va dir que si no pagava al seu client,
em denunciaria ell mateix.
No exageraves.
Si em calia alguna cosa, en Johnno m'ho passava.
Per això et volies casar amb mi.
Exacte.
Però escolta.
M'he encarregat d'ell.
Em sents? Li he tornat els diners.
I si haguessin fet mal a ma mare? És l'únic que em queda.
- Ja ho sé, Cassie, ja ho sé. - No.
No te'n vagis.
Va, perdona'm.
No tot els homes que coneixes són uns impresentables.
Ah, no, Luke? I tu, què ets?
Jo acudeixo quan em necessites.
No et necessito.
Per a res.
Escolta'm bé.
Em sap molt de greu.
- L'he cagat. - Ves a casa de ton pare o de ton germà.
I digue'ls que ens divorciem.
Aquest vespre tinc concert.
Quan torni demà, no et vull veure aquí.
ENTRADES ESGOTADES
- No havies tocat mai tan bé. - Caram.
Conec una colla del públic. Estaven flipant.
Una promotora diu us vol de teloners
d'un grup brutal d'aquí un par de setmanes.
- Què? - Els Florence and the Machine.
- Com? - És la bomba!
A la Hollywood Bowl!
Sots-caporal Morrow, ha de tornar a la base amb mi.
Li deixo que agafi les seves coses.
Digui?
Han acusat en Luke d'estafa i l'han detingut.
Per casar-vos per conveniència només per les ajudes.
És veritat?
On és, en Luke?
El vaig a veure a la base. El jutjaran d'aquí unes setmanes.
La policia t'interrogarà per esbrinar què hi tens a veure.
Era tot mentida?
No.
No tot.
Creia que eres una bona influència per a ell.
I que, gràcies a tu, havia recuperat el meu fill.
ENTRADA PRINCIPAL
Ei.
Tothom dret.
Bon dia. Podeu seure.
Avui es celebra l'audiència del cas
contra el sots-caporal Luke. A. Morrow,
el qual ha estat acusat
de matrimoni fraudulent per rebre ajuts estatals per al lloguer
i la compensació pel desplegament, que viola l'article 132 del Codi Militar.
Tenim una declaració signada del testimoni d'en Jonathan Deluca
d'aquest matrimoni fraudulent.
L'esposa del sots-caporal Morrow, la senyoreta Salazar, és una civil.
El seu cas es remetrà a les autoritats estatals,
que podran presentar càrrecs penals.
Tindran accés a les transcripcions d'aquest procés.
- Vull fer una declaració. - No l'hi aconsello.
Si no diu res, potser guanyem.
Digui al jutge que vull fer una declaració.
Sots-caporal Morrow, com es declara
Senyoria, el meu client vol dir una cosa.
Com?
Luke?
Endavant.
Senyoria.
Vaig coaccionar la Srta. Salazar per casar-nos.
Ella no sabia que violàvem la llei militar.
- Ho vaig negar. - No.
Assumeixo la responsabilitat
i estic disposat a afrontar les conseqüències.
Entesos.
El declaro culpable.
Sots-caporal Morrow,
després de complir la condemna, el donaran de baixa per mala conducta.
A fi de complir la condemna de sis mesos,
demà es presentarà a les 17:00 hores.
Donat el resultat d'aquest judici, aquest tribunal
no remetrà el cas de la Srta. Salazar a les autoritats.
¿Promets estimar-lo,
ser-li sincera i fidel
i cuidar-lo en la salut i en la malaltia?
Sí.
Pel poder que m'atorga el gran estat de Califòrnia,
tinc l'honor de nombrar-vos
marit i muller.
Ja la pots besar.
Jo flipo. És ple com un ou.
Ja podeu seure.
Senyores i senyors, us presento
la Cassie Salazar i The Loyal.
Hola.
- Per aquí. Gràcies. - Per aquí.
Ei, Billy.
Com anem, penya?
Luke, ja ho tens tot?
Em sap greu, però ja és l'hora.
No sabia que me la concedirien.
SOTS-CAPORAL SERGENT MAJOR
És l'hora.
Abans estava bé
però vas entrar a la meva vida
i ara soc una persona molt diferent.
No en tenia cap dubte.
Sabia exactament qui eres
però ets millor del que em pensava.
Quan m'abraces, em sento segura.
M'has capgirat la vida
però tot el que hem patit tenia un propòsit.
Plegats formen un caos perfecte.
No sabia ben bé
què significava l'amor
fins que em vas estimar de debò
amb les coses bones i les dolentes.
No sabia
que t'acabaria necessitant
fins que em vas estimar de debò
amb les coses bones, i les dolentes i tot el meu ser.
Abans estava bé
però em vas besar la front
i em vaig adormir als teus braços.
No m'imaginava
que em sentiria segura amb tu.
M'has capgirat la vida
però tot el que hem patit tenia un propòsit.
Plegats formen un caos perfecte.
Creia que no em mereixia
sentir-me d'aquesta manera.
Tinc por però estic segura que val la pena.
No sabia ben bé
què significava l'amor
fins que em vas estimar de debò
amb les coses bones i les dolentes, tot el meu ser.
Em falta l'alè
quan em mires.
Per tota la vida.
Em falta l'alè
quan em mires.
Fins a l'eternitat.
No ho sabia.
No ho sabia…
No ho sabia.
Gràcies.
Ha estat flipant. Sou els millors. Me'n vaig.
- Fins aviat. - Adeu.
Gràcies.
Bona sort!
Truca en Luke Morrow.
Vinga, contesta.
Contesta, va.
Un moment.
Fins aviat.
T'estimo, germanet.
Hòstia, Luke.
Adeu, cuca. Porta't bé, d'acord?
Porta't bé.
No pateixis, la cuidarem molt bé.
Et trobaré a faltar.
Vine.
Tot anirà bé.
Estic orgullós de tu.
- Us estimo. - Au, ves-te'n.
Gràcies a Deu.
- Hola.
He sabut això del contracte, és…
- Té molt mèrit, Cassie. - Gràcies.
No tenim gaire temps, oi?
No gaire, no.
A veure.
Et volia dir una cosa.
Vam prometre que cuidaríem l'un de l'altre.
En la salut i la malaltia. I ho vam fer.
Per mi, estem casats de debò.
És la relació més autèntica que he tingut.
- Passaré sis mesos a la presó. - T'esperaré.
I dormiré a la teva vora quan hi hagi tempesta.
Vull que escoltis tu primer les meves cançons.
I vull veure com et poses les sabatilles, surts a córrer
i tornes a mi cada vegada.
Perquè t'estimo.
Jo també t'estimo, Cassie Salazar.
Així m'agrada!
Vull que em guardis això.
Perquè ara sí que és de debò.
T'estimo!
Em sents? T'estimo!
Torna a casa.
FI
BENVINGUT A CASA
Subtítols: Cristina Casas Peregrina