Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
A forradalom lentről fog jönni, a gyökerektől, a sárból.
Egyet a szerelemre, kettőt a pénzre Gangszta élet, Capão
A hit harcosa vagyok
Egyet a szerelemre, kettőt a pénzre Gangszta élet, Capão
A hit harcosa vagyok
Ha a bűn betegség Engem megfertőzött
De nem teszem tönkre mások terveit
Egyet a szerelemre, kettőt a pénzre
Hármat Afrikára, négyet a tesókra
Akik háborúznak És nem félnek a vereségtől
Mondd ki, mit akarsz! Csak Isten ítélkezhet
Filmezd a rendőrautókat, tesó!
Mind láttuk Dr. Dre koncertjét.
A képernyőn keresztül vonultak be a színpadra,
- mint egy kép, ami... - Háromdimenziós.
Mint egy háromdimenziós kép. A világűrből.
Futurisztikus.
Inspiráló volt.
„Szóval ez a legújabb!”
„Rappeljünk, mert most az a menő!”
Aztán felébredtünk.
Ezt nézzétek!
Ez a színpadunk.
Nektek és mindazoknak, akiből nem lett cápaeledel.
Akik a kontinens másik oldaláról jöttek,
akik elszenvedték a rohadt transzatlanti átkelést.
A természetesen erőseknek.
Nektek.
- Végez a Racionais szociális munkát? - Ez az.
Ez a mi szociális munkánk.
A zenénk megváltoztatja az emberek attitűdjét, beveszi magát az agyukba.
Egy, kettő, három, négy!
EMBEREK EGÉRFOGÓBAN
Minden idők legerőszakosabb hétvégéje.
A NETFLIX DOKUMENTUMFILMJE
Vessetek véget a rasszizmusnak! Most!
Amikor a rendőrök odamentek hozzá, nem kértek magyarázatot.
Csak rálőttek a gépfegyvereikkel.
A szomszéd szobában álmában ölték meg
a 23 éves Wanderley-t,
aki Ivanda kisasszony szerint dolgozó ember volt.
És még jobb lettem.
São Paulo, Brazília.
Ez itt a Racionais MC's!
Capão Redondo, São Paulo, Brazília.
A 70-es években a déli oldal még elég vidékies volt.
Sokan tartottak lovat és marhát.
Poros utak, kerítések, focipályák.
Csak próbáltam életben maradni.
Nem tartottam sehova.
Az akkori énemmel nem sikerült volna kitörnöm.
Tök üresfejű voltam. Üres.
Minden adott volt, hogy bűnöző legyek.
Az iskolában mindenki más fehér volt.
Gúnyoltak a hajam és a szájam miatt.
Rasszista mondókákat mondtak.
Rosszul reagáltam.
Erőszakkal. Verekedtem.
Mert az én Barrabaz-szívem Mert túlságosan szeret
Igaznak találtatik távollétében Ez a törvény
Ha tudnák, amit én tudok Nem szeretnének
Hogy előadóművész vagy énekes lesz belőlem,
az távolinak tűnt, mint a Szaturnusz, a Jupiter.
Tudtam, hogy egyszer hallatni fogjuk a hangunkat.
Tudtam.
Romantikus és naiv gondolat volt: „Szeretném, ha a feketék meghallanának.
Meg kell, hogy halljanak.
Be akarom lopni magamat a szívükbe.”
Háborús övezetben éltem.
A déli oldal legveszélyesebb részén laktam.
Az utca végén erdős terület volt.
Minden nap újabb hullát találtunk ott.
De volt ott egy focipálya.
Nekünk természetes volt, hogy hullákat találunk.
Felakasztották vagy lelőtték őket,
a holttestük napokig ott maradt.
Ilyenek voltak a 80-as évek.
Nehéz felnyitni az emberek szemét,
hogy mi is történik valójában.
Anyám és Brown anyja barátnők voltak.
Mindketten Seu Isaac kandomblé házába jártak.
Egy család voltunk
kiskorunktól fogva, ha nem is vér szerint.
Azóta össze vagyunk nőve.
Homályosan emlékszem,
hogy a 70-es években a Santa Rita udvarán éltünk.
Mivel ez egy kandomblé közösség volt,
menedéket adtak a rászorulóknak.
A vasárnapi istentisztelet után kezdődött a szamba.
A vasárnap a szambáé volt. A szabadban főztünk.
Úgy nőttünk fel, hogy körülvett minket a zene.
A 80-as években az északi oldalon sok veszélyes környék volt.
Ott rosszabb volt a helyzet.
Ahol én éltem, Mazzeiben,
ott is volt erőszak, de nem annyira.
Akkoriban főként házibulik voltak.
Ez volt a kultúra, tudod?
Valahol mindig buli volt.
Olyan tesók vagyunk,
akik 400-500 éve együtt vannak.
Az előző életeinkben is együtt voltunk.
A családunk mindig szeretett bulizni, és jó nagy család vagyunk.
Vila Mazzeiben laktam, és 14 évesen elkezdtem bulizni járni.
Meghatározó volt. A mai napig magamban hordozom.
Így ismertem meg a zenét,
az utcákat, a világot, az életet. KL Jay-vel is Mazzeiben találkoztam.
Tömeg volt, és KL Jay a tömeg közepén táncolt.
Ray Parker-haja volt, mint Michael Jacksonnak.
Már akkor is legenda volt.
Paktumot kötöttünk A breaktánccal
Még egy São Paulo-i duó Szerencsét próbáltak
Áttörni a sötétségen A nyirkos éjszakában
Gyógyulást hoztunk Méreggel keverve
Látom az emberek szemében a koncertek után.
Küldetésünk, hogy az emberek jól érezzék magukat, és felemeljük őket.
Erőteljes küldetés.
Azért vagyunk itt, hogy teljesítsük a küldetést. A zenével.
Kurva jól rappeltünk.
Megvan a videó, mikor a fehér csávóhoz megyünk?
Edi Rockkal az északi oldalról származunk. Brown és Blue a déliről.
Őrült jó zene.
Hogy jártál be a belvárosba? Busszal?
- Nem volt metró. - Busszal a Praça da Bandeiráig.
Busz, metró, busz.
Busz a Praça da Bandeiráig, aztán metró a Santanáig...
Innen indultunk.
Capão.
Busszal mentünk, másfél óra volt a belváros.
Igazi utazás volt, szinte spirituális.
A szegénynegyedből jártunk be a mindig kivilágított belvárosba.
Bemenni a belvárosba, amikor nincs pénzed,
és már a buszon éhes vagy, olyan, mintha a fényekkel táplálkoznál.
És a kirakatokkal.
A kirakatokkal, a ruhákkal.
Lemezboltokba jártunk, nézegettük a posztereket, a borítókat.
Az akkor divatos tornacipőket.
A Galeria do Rock tiszta Harlem volt.
A dalok, a borbélyüzletek,
a lemezboltok...
A fekete fiatalok gesztusai és rituáléi.
Teljesen azonosultunk vele. Nagyon jó volt látni.
A belvárosba menni olyan volt, mintha New Yorkba mennél.
Látni az északi, nyugati, keleti oldalról származó feketéket.
Táncos bulikba jártunk.
Azért ruccantunk ki a déli oldalról, hogy táncos buliba menjünk.
Imádtam a tömeg közepén lenni.
Remek zenét játszottak. Mindenhol feketék, imádtam.
Saját bandát alapítottunk.
KL Jay és én.
Azt játszottuk a gettóban, amit a partikon hallottunk.
Elvittük a belvárost a gettóba.
A bandák nemzetköziek voltak.
Amikor először láttam őket, például Kool Moe Dee-t,
arra gondoltam: „Mi is meg tudjuk csinálni.”
Énekled a szöveget, míg a DJ scratcheli a lemezeket.
A rapzene, az én rapzeném 88-ban, 87-ben talált rám.
Tizenhét éves voltam.
Egy raktárban dolgoztam a Brigadeiro Luís Antônio úton.
Teherautókat pakoltunk ki.
Ha késtek az autók, szöveget írtam.
Irodában dolgoztam.
A São Bento térnél szálltam le, ott dolgoztam egy cégnél.
Sokan jöttek onnan.
Thaíde, DJ Hum, MC Jack, Backspin, Os Gêmeos.
A São Bento tér a brazil hiphop találkozóhelye volt.
Nagyon fontos hely volt.
Mostantól
két órán át a legjobb zenét nyomja São Paulóban a Zimbabwe csapata.
Az emberek zenéjét.
Egy nap a São Bento téren odajött egy fickó, és megkérdezte:
„Kik azok a capãói srácok, akik állítólag tudnak énekelni?”
Mire én: „Én vagyok.”
Ő kérdezte. Azt nem mondtam, hogy jól is csinálom.
„Van valami rapverseny. Nevezzünk be, tesó!”
„Nevezzünk be!”
„Mi legyen a nevünk?” „Találjunk ki valamit!”
B. B Boys lett a nevünk, és jelentkeztünk.
Kétszer rappeltünk, és megnyertük a versenyt.
Basszus, csak úgy jelentkeztünk, és nyertünk!
„B”, pont, „B”, Boys. B. B Boys.
Bad Black Boys. Mire számítottál?
Tizenhét évesek voltunk.
B. B Boys a nevünk Mi vagyunk a B. B Boys
Hiphop a táncunk Hiphop a zenénk
A föld alól jövünk Ki hitte volna?
Ez nem az amerikai gettó Ez a brazil gettó
Bármi megtörténhet Nincs menekvés
Ölünk és halunk Csak úgy, ok nélkül
Eljutottunk az Edifício Copanba.
Egy banda épp felvételt készített. Edi Rock és KL Jay ott voltak.
„Mi a szitu, DJ?” Pontosan emlékszem.
Megrezzent, így. Mert gangszták voltunk a déli oldalról.
Kleber mindig diszkrét volt.
„A nevem Edi...” Erre: „Rock!”
„A nevem Edi...”, erre Kleber scratchel egyet: „Rock!”
„Őrület! Tiszta New York, ember!”
A rajongóik lettünk.
Edi Rock vagyok Megmutatom nektek
A rap igazi művészet Énekelni fogok
Kapcsold be a rádiót, és hallgasd
Hallgasd, amit mondok Tutira imádni fogod
Elhatároztuk, hogy egyesítjük
a B. B Boys-t, Brownt és Blue-t, és Edi Night-t és KL Night-t,
Edi Rockot és KL Jay-t.
Elkezdtünk együtt lógni.
Találkoztam Milton Sales-szel, aki fontos része lett a történetünknek.
Fontos része lett...
az előtörténetünknek.
Mielőtt Racionais lett a nevünk.
Miltonnak köszönhető,
hogy KL Jay, Edi Rock, Brown és Blue találkoztak.
Akkor hallottam először a hangomat felvételen.
Nagy Bob Marley-rajongó volt, és egy reggae banda menedzsere.
Biztosra vette, hogy mi leszünk a brazil Bob Marley,
mert a népünk életéről beszélünk.
Ha néha nem értett egyet a szöveg üzenetével, szólt.
A jó irányba terelgetett minket.
„Beszéljetek róla, mert fontos, és senki nem beszél róla.”
„Jó a szöveg, jó a ritmus. Használjátok a tieitek védelmére!”
Meleg vizem sem volt, haver. Hogy védhettem volna másokat?
Hülye rasszisták, hagyjatok békén!
Mert a szegény családok Nem bírják tovább
Tudjuk, hogy félnek
A szegények iránti közönytől
Mindig csak
A hatalom Az előítéletek
És ahol élünk, egyszer csak
Pokollá változik Hogy álljunk ki a jogainkért?
Ha mi csak emberek vagyunk De ők maga a rendszer?
A fő baj a hamis információ
De még így is egyenlőek akarunk lenni
Hülye rasszisták, hagyjatok békén!
A rapnek köszönhetően jutottam ki Capãóból.
Capãótól messze kaptam munkát.
KL Jay a nyugati oldalon lakott, az ő házában lógtunk.
Ez mentett meg attól, hogy Capãóban haljunk meg.
Érted?
Capão akkoriban semmit nem tudott adni.
Ott csak sár volt és lövöldözés.
S. LUÍS TEMETŐ
Elkezdtünk egy helyen dolgozni Brownnal.
Munkanélküli volt.
Egy belvárosi irodában dolgoztam, és neki is szereztem munkát.
Így minden nap találkoztunk.
Kaptunk egy meghívást a Zimbabwétől.
Meghívták Edi Rockot, és én vele mentem.
A Zimbabwe kiadónak volt egy szórakozóhely-hálózata a gettóban.
Bailes Black, azaz fekete tánc volt a neve,
mert a vendégek 90 százaléka fekete volt.
Vagy talán 99 százaléka.
Egy idő után növekedni és terjeszkedni kezdtünk,
ezért élő koncerteket akartunk szervezni, de nem voltak előadóink.
Meghívtuk Carlos Zafét Rióból,
a Black Riót Rióból,
Tim Maiát Rióból...
Gondoltuk, ha saját lemezeket adunk ki, talán reflektorfénybe kerülhetünk.
A brazil Motown akartunk lenni.
Csak fekete zene csak feketékkel.
Kiadtunk egy válogatás albumot Consciência Black címmel.
Számos MC szerepelt rajta,
és a legjobbak saját nagylemezt csinálhattak.
KL Jay hozott egy James Brown-számot.
Hangmintát csinált egy hihetetlen James Brown-dalból,
és én rappeltem rá.
Mindenki odavolt a rappelésemért. „Kurva élet, tesó! Ez igazi gettó!”
A felvétel eljutott a Zimbabwe kiadóhoz.
Nem is tudták, ki énekel.
„Ki énekli ezt?”
- „Hát, az a srác...” - „Ki?”
Mi vagyunk a Racionais MC's. Ice Blue Mano Brown, KL Jay, és én, Edi Rock
Jól vagy, Mano Brown?
Nem, tesó Ki hozza vissza az ártatlan áldozatokat?
De az élet megy tovább Kit érdekel az már?
A társadalom úgyis becsapja az ajtót
Mi a szitu, Ice Blue? Pánik!
ERŐSZAKHULLÁM SÃO PAULO DÉLI RÉSZÉN
Mikor leszáll az éj
Csak aki ott van Tudja, mi folyik
Úgy látom, mindig győz a tudatlanság
Egyedül vagyunk Nem akarják hallani a hangunk
Ami tele van ésszel Ökölbe szorult kézzel
Nincs megbízható tanú
Jobb, ha elhiszed Az igazságot elsinkófálják
Mert ki garantálná a jövőmet?
„Pânico na Zona Sul”. Feltárja az önkéntes polgárőrök visszaéléseit.
Mindenki tudta, de hallgattak róla.
De a „Pânico na Zona Sul” leleplezte őket.
Kurvára bátor, nem?
És direkt.
Bosszúállónak hívják magukat
Ölnek, megaláznak Összevissza lövöldöznek
És a rendőrségnek esze ágában sincs
Kideríteni az igazat
Mert az kellemetlen lenne
Miért is segítenének Az állítólagos bűnözőknek?
És így minden marad a régiben
Örökös pánik a déli oldalon
Pánik a déli oldalon
Sorsdöntő pillanat volt.
Mint Atom Anti.
Kicsi és ismeretlen, de erős.
Sok ember
elkezdett odafigyelni ránk.
Természetes, hogy egymásra találtunk.
Ugyanaz volt a sorsunk.
Hogy erőteljes zenét csináljunk az embereknek.
Azokban az időkben. A gettóbeli feketéknek,
az üldözötteknek, az elnyomottaknak.
Gyakran bűntudatom volt, hogy nem favellából származom.
Aztán kiderült, hogy Jorge Ben sem, szóval azt gondoltam: „Akkor oké.”
Ez a miénk!
A déli oldal a miénk!
Maria asszonyhoz jártunk,
hogy Kleberrel próbáljunk.
Maria asszony kénytelen volt elviselni minket.
Egész nap nagy zajt csaptunk.
A Zimbabwétől ajánlatot kaptunk egy nagylemez kiadására.
Sok időbe telt, mire kijött az album. Mire végre kijött, a banda meggyengült.
Voltak fellépéseink, de anyagilag ez nekem nem volt elég,
mert gyerekem volt,
és két testvérem, és bérleti díjat kellett fizetnem.
Felmondtam a munkahelyemen, de az album nem jelent meg.
Basszus.
Az album csak nem jött ki.
Semmi nem történt. Nem volt munkám, nem volt semmim.
És egy nap megjelent Serafim kezében a Holocausto Urbano című albummal.
Azt mondta: „Itt van.”
Basszus! Ölelkeztünk. „Basszus, végre kijött!”
Basszus, kijött a Holocausto Urbano!
A számok még agresszívebbek voltak.
Nem akartuk, de ilyen idők jártak.
Olyan volt, mint egy kiáltás, ami a torkodon ragadt.
Elmondom, miért ilyen a világ
Lehetne jobb is, de olyan rossz
Kemény idők, kemény élet
Keressük az igazi okot
De senki nem tudja Kemény
Kemény idők
KL Jay!
Kemény idők...
Sok minden történt,
például Brown elvette az unokahúgomat, Eliane-t.
Buli volt az album megjelenése alkalmából. Busszal mentünk haza.
A Largo 13 de Maio-n keresztül mentünk,
és boldogok voltunk. Nagyon boldogok.
Leszálltunk anélkül, hogy jegyet vettünk volna. Gyalog mentünk tovább.
A sofőr dühöngött.
Csendben elsétáltunk.
Messze jártunk, mikor a rendőrök megállítottak.
A sofőr kihívta őket, és azonnal jöttek.
A falhoz állítottak minket.
Keményen megvertek.
Keményen.
Főleg Blue-t és Brownt.
Brownnak a falhoz kellett állnia, és leguggolnia,
és a rendőr a lába között ütötte, lentről, az öklével.
Megbilincseltek. Az arcomat ütötték. Meg voltam bilincselve.
Aztán a rendőr azt mondta:
„Őrizetbe veszünk titeket. A hölgyek hazamehetnek.”
Azt mondtam: „Nem megyek haza.”
Ha hazamentem volna, megölik őket. Ebben biztos vagyok.
Felháborító volt. Mindenki nagyon felháborodott.
Kijön a lemezed, és hazafelé megvernek a rendőrök.
A szövegeink már amúgy is a tiltakozásról és a városi problémákról szóltak.
Ellenállás
az elnyomással szemben, amit még a diktatúra után is elszenvedtünk.
A 80-as évek szörnyű időszak volt a brazíliai feketéknek.
1970 és 1980 KÖZÖTT A FEHÉREK ARÁNYA 61%-RÓL 55%-RA CSÖKKENT
A FEKETÉK ARÁNYA TÍZ ÉV ALATT 28%-RÓL 38%-RA NŐTT
HA EZ A TREND FOLYTATÓDIK, 2000-RE A FEKETÉK ARÁNYA 60% LESZ
ÍGY ÁTVEHETIK A VEZETŐ SZEREPET A BRAZIL POLITIKÁBAN
Őrület, nem?
Kiadnak egy nyilatkozatot,
mely szerint a fekete nők nem szülhetnek, nehogy többséggé váljanak.
Mert akkor átvennék a hatalmat.
FEKETE SZÜLETÉSSZABÁLYOZÁS
Így nézett ki akkor a népirtás.
Új demokrácia született, vagy mégsem.
Demokrácia, amely a katonaság öklének szorításában,
gazdasági válság közepette született.
Brazíliában a rasszisták úgy tekintenek a feketékre, mintha nem is léteznének.
Már gyűlöletet sem éreznek irántuk. A gyűlölet háborúban hasznos érzés lehet.
Gyűlöletet érezni egy dolog. Megint más semmit nem érezni.
Ahogy elkezdtünk rappel foglalkozni,
a Public Enemyvel azonosultunk,
bár ők nem tudtak a létezésünkről.
Érted?
Ahol ők vannak, ott akarok lenni, ha csak távolról, ha csak gondolatban is.
Előjöttek olyan nevek, mint Malcolm X.
Többet akartunk tudni ezekről a dolgokról. Csatlakoztam egy fekete mozgalomhoz.
Más rapperek is követtek.
Két dolgot kellett összehoznunk,
amelyek szét vannak választva, bár közük van egymáshoz.
A szervezett fekete mozgalom tagjai
iskolázottak, tudatosan figyelik az eseményeket,
de nem érik el a fiatalokat, akik nem szemlélik tudatosan a világot.
A Racionais viszont elérte ezeket a fiatalokat.
Elkezdtek felpörögni a dolgok.
Szerveztek egy fekete felvonulást,
és az a hír járta, hogy a skinheadek mindenkit szét fognak verni.
Épp a Geledés szervezetnél voltunk, és mindenki rettegett.
„Nem, ez nem jó, mondjuk le...”
„Mi?
Várjatok! Hazaugrunk a gettóba. Mindjárt visszajövünk.”
Felfegyverezve jöttünk vissza: „Irány a felvonulás, mi is megyünk.
Lássuk, oda mernek-e jönni a kopaszok! Szarrá verjük őket.”
Egybeforrt két család: a feketék politikai mozgalma
és az új srácok, akik rappeltek.
Szűk agyú Szűk agyú
Nem figyelsz Vagy nem értesz
Ha próbállak figyelmeztetni Buta nigának nevezel
Primitívnek és dühösnek Így van, tudod
A játékszabályok fixek
Két kiút van Aki nem tudatos, belefullad a közönybe
Válaszd meg az utad! Eggyel kevesebb vírus
Légy igaz, tiszta, tájékozott fekete!
Vagy legyél szűk agyú tesó!
VÁLASZD MEG AZ UTAD!
Szűk agyú tesó
Eggyel kevesebb vírus
Válaszd meg az utad!
VÁLASZD MEG AZ UTAD!
Nem tudtuk, sikeres lesz-e a Racionais.
Nem tudtuk, hogy alakulnak a dolgok, és kik az ellenfeleink.
Mindenki az ellenfelünk volt. A saját tudatlanságunk is.
Nem ismertük az ügyet. Tapasztalatlanok voltunk.
Ha ebbe belegondolunk,
fenomenális, amit elértünk.
Az orishák tutira segítettek, tesó.
Magunktól nem voltunk elég okosak.
Komolyan.
Ezek a fotók.
Ez ugyanaz a funk dal, ami...
Ez a Zimbabwénél volt.
- Igen? - Igen.
Akkoriban spangliztunk az autóban, és Jorge Bent hallgattunk.
Olyan akartam lenni, mint ő. Úgy énekelni.
A zenéjét hallgatva megjelent előttem a környék, ahol felnőttem.
Nem könnyű csatlakozni egy politikai ideológiához azáltal,
hogy rappelsz.
Ezt akkor még nem tudtuk.
Csodálatos volt a szövege.
Önmagában tele volt ritmussal.
Észrevettem ezt a backing tracket a harmónia közepén, például ezt,
„Carol, Carolina”.
Azt mondtam: „Őrület! A szöveg arab. Ez Afrika!”
Ezekért a számokért voltam oda,
amikor a Raio X do Brasilt csináltuk.
1993 Újra itt vagyunk, baszd meg
Racionais
Használjuk és kihasználjuk A szólásszabadságot
A kevés jogok egyike
Amivel ebben az országban A fekete fiatalok élhetnek
Belépsz az információ világába
Önismeret, vádak és buli
Röntgenkép Brazíliáról
Üdv nálunk
KL Jay!
Őrülj meg!
KL Jay, az északi oldal veszett kutyája.
Yo!
Akarsz látni valamit?
Mizu, déli oldal?
Jól vagy?
Az északi oldalról jövök.
A keleti oldalról jövök.
A nyugati oldalról jövök.
Békét akarok
a déli oldal szegény közösségeinek!
Hétvége a parkban
Itt a hétvége Mind bulizni akarunk
Nyár van, öröm az élet
Január São Paulóban, a déli oldalon
Mindenki pihen A meleg, kék ég alatt
Élvezni akarom a napsütést
Találkozni a haverokkal Kosarazni
Semmi vész
Csak egy óra És otthon vagyok, a gettómban
Mindenkit békében viszontlátok
Egy, két, három autó a járdán
A gazdag fiú mind boldog és vidám
Nyitott garázsokban autót mosnak
Pazarolják a vizet, buliznak
Nézd ezeket az embereket!
Fagyiárusok, mozik Fűtött medencék
Nézd a gazdag fiúkat és lányokat!
Fojtsd a ribit a medencébe
Gokartokat látok
Pont olyanok, mint tegnap a tévében
Nézd azt a menő klubot!
A fekete srác kintről bekandikál
Azt is elfelejti Hogy pénzt kell vinnie
Részeg, üvöltő apjának a kocsmába
Elfelejti a tegnapot A mát és a holnapot
Álma átszökik a falon
A gettóban az öröm mindig ugyanaz
Mindjárt dél, mindenki boldog
Itt laknak a tesók és haverok
Itt mindenki olyan, mint én
Itt nagy szám vagyok, dirigálok a tömegnek Reggel tíz óta szambáznak
Csak a ritmus van és a húrok
Mit szólsz, Mano Brown?
Prédikálj a rendért
Az alacsony jövedelem bajnokai
A déli oldalnak megvan a méltósága
Egy test a lépcsőn Egy öreg nő jön
Rendőrség! Halál! Rendőrség! Segítség!
A feketék és a szegények tényleg azonosultak ezzel a számmal.
Ez volt a nagy áttörés.
Népszerűek lettünk.
Az első nehézség az volt, hogy elérjünk a gettókba.
Előtte nem sikerült.
Kit érdekeltek ezek a gondolatok? „Voz Ativa”, „Negro Limitado”?
Pár diákot és tanárt.
Pár zenészt. Keveseket.
A „Homem na Estrada” jelentette az áttörést.
Ki irányítja a világot?
A gazdagok. Ki bélyegez meg minket? A gazdagok.
Kik hozzák a törvényeket? A gazdagok.
A gazdag tolvajokat nem ölik meg.
Sok haverom 23 évig se húzta.
Börtönben vannak, vagy meghaltak.
Mindenki békében élhetne, és mindene meglehetne.
De vannak emberek, akik ezt megtagadják tőletek,
mert alsóbbrendűnek tartanak titeket.
Bármi lehet belőletek, amit csak akartok.
Tanácsos, képviselő, tanár, ügyvéd,
focista, szambaénekes vagy rapper.
Egy férfi az úton Újrakezdi az életét
A céljait, a szabadságát
Elveszítette
Bizonyítani akarja magának Hogy megváltozott
Hogy meggyógyult És békében akar élni
És soha nem visszanézni
Nemet mondani a bűnre
Mert a gyerekkora a gettóban Nem volt rózsás
Fájó emlékek a javítóintézetből
Igen, pénzt keresni Legalább meggazdagodni
Sokan belehaltak a nagyratörő álmokba
De mondd, ki lenne boldog Ki ne keseredne el
Ha szegénységben neveli gyermekét
Egy helyen Ahol szórakozni a kocsmába megyünk
És a kandomblé adja az áldást
Itt játszódik a történetünk
Egy férfi az úton
Ezzel hódítottam meg a brazilok szívét.
A lelkét.
Hogy beszéljünk a braziloknak feketéről, fehérről, szegényről, gazdagról?
Nem Bronxban vagyunk.
Nem a „Csak fehéreknek”, „Csak feketéknek” mosdók világába születtek.
Más a perspektíva, más az érzékenység, érted?
A dal egy pillanat alatt berobbant.
Tíz autóból nyolcban a „Homem na Estrada” bömbölt.
Istenem...
Olyan rádiókban kezdték el játszani, amik nem csak fekete zenét
vagy fekete partizenét játszottak.
Egész Brazíliában játszották.
Mindenki boldog volt, hogy játsszák a dalt.
A nagylemez is fogyott.
Brown azt mondta: „Beszélnem kell veled.
Serafa, elmondom, mi van. Csalódott vagyok, haver.
Ez szar, Serafa. Mi a fene ez?
Mindenhol játsszák a dalomat.
A gazdagok rádióióban is, a vallásos rádiókban is.
Nem azért írtam, hogy mindenhol játsszák.
Miért játsszák?
Mondd meg nekik, hogy ne játsszák!”
„Nem én mondtam nekik, hogy játsszák. Hogy mondhatnám, hogy ne játsszák?”
Elveszik a szabadságod A családod, az erkölcsöd
Akkor is, ha már szabadultál
Örökké számon tartanak Mint volt rabot
Nem bízom a rendőrségben...
Rohadékok!
Amikor a Racionais híres lett a „Homem na Estrada”-val,
az a sor, hogy „Nem bízom a rendőrségben”, megragadt az emberek fejében.
A rendőrség azt kérdezte: „Mi? Kik ezek?”
És onnantól kezdve ránk szálltak.
Felvettük azt a sort,
és a koncerteken énekeltük.
A közönség is énekelte.
Ötvenezren énekelték, százezren énekelték.
Az egyik koncerten, Anhangabaúban, a rendőrség is jelen volt.
A közönség énekelt: „Nem bízom a rendőrségben”.
Vajon mi történt?
Félbe kellett szakítani a koncertet. A rendőrség lefújta a koncertet.
Minden rendőr arról álmodott, hogy bosszút áll a Racionaison.
Ahol koncerteztünk, a környék összes rendőrőrsét riasztották.
Azt mondták: „Bárki koncertezhet, csak ezek nem.
Az én körzetemben nem.”
A rendőröknek akkor ez becsületbeli kérdés volt.
„Bárki koncertezhet, csak ezek nem.”
Kifelé menet le is lőhettek volna.
A konyhában voltam, és csörgött a telefon.
„Mondja meg a fiának,
hogy meg fogjuk ölni.
Akkor majd abbahagyja a rendőrség gyalázását.
Nagy számnak hiszik magukat.”
Mire én: „Akkor engem öljenek meg elsőnek!”
A spirituális vezetőm Ogum-de-Lei.
Ő vigyáz ránk.
Ana mindig velük volt.
Ő is a barátom, ő is a barátom...
Hol van...
Mindenhova követte a fiát.
Mindenhova vele utazott.
Ki innen!
Nagyon közel álltak egymáshoz. Nagyon fontosak voltak egymásnak.
Mindenről tudott, a szövegeket is ismerte.
Yo, Blue.
Tényleg bemegyünk a rendőrségre,
meg kell tennünk, nincs más lehetőségünk.
Ilyen a rendszer.
Azt akarjuk, hogy a mieink
megszabaduljanak az alkoholtól, a kokótól,
a cracktől, a bűnözéstől.
Vannak, akik rosszat akarnak nekünk, és a halálunkat kívánják.
Komolyan.
A gazdagok egyre erősebbek, a mieink meg rábasznak.
- Komolyan. - Aki változást akar, az veszélyes.
3. RENDŐRI KÖRZET
Ha kimondod, melyik oldalon állsz, automatikusan jön a konfrontáció.
Amit mi mondtunk, azt nem akarták hallani.
Ahogy viselkedtünk, azt nagyon nem akarták látni.
Távozna, kérem?
Ránk szálltak.
Amikor bementünk az őrsre, a rendőrfőnök megijedt.
„Ki a felelős ezért?
Ki van szolgálatban?
Jó kis problémát okoztak nekem.
Három ügyvéd, egy szenátor,
két kongresszusi tag és a polgármester hívogat.”
Ilyen, ha a Racionais megmutatja az erejét.
Készen álltok a háborúra?
Egy mindenkiért,
és mindenki egyért!
KL Jay!
Hadd halljam a hangotokat!
Racionais!
Jó emberek!
Dicsérjétek az Istent!
A leghatalmasabbat!
São Paulóból a nagyvilágba!
DÜHÖS, RADIKÁLIS, RACIONAIS MC'S
FEKETÉK, MÉRGESEK, DURVÁK, KEMÉNYEK
Elkezdtünk São Paulón kívül is fellépni.
Elkezdtünk utazni.
Buszra szálltunk, és mentünk,
ahova a zenénknek mennie kellett.
Ahova a rapnek el kellett érnie.
Aztán szóltak, hogy a vállalkozáshoz engedély is kell.
Papírmunka, iroda, minden.
A könyvelőnk azt mondta, kezdjünk el fegyvert viselni.
Mire én: „Komolyan?”
Fegyverünk van. Veszélyesek vagyunk. Kössetek csak belénk! Úgy gondolkodtunk,
mint egy bűnbanda.
Ezért olyan a hírünk, amilyen. „Jó ég, a Racionais!”
Amikor megérkeztünk a helyszínekre, ellenségesek voltak velünk.
Nem az előkelő helyeken játszottunk, hanem például Fundãóban,
ahol szarul álltak a dolgok.
Nem lehettünk gyáva nyuszik.
Keménynek kellett lennünk.
Maradjatok rajtuk a kamerákkal, oké?
Kurva élet...
Amikor megérkeztünk a pelotasi bulira,
nagy csapat zsaru fogadott. Hatalmas, fehér, erős zsaruk.
Kölyköket rugdostak.
Ezért KL Jay odament hozzájuk.
Puskatussal ütöttek egy srácot.
Vérzett.
Az egyik unokatesónk kihasználva egy zsaru bénázását
elvette a fegyverét, és felszállt a buszra.
A buszt váratlanul körbevették,
és mi bent ragadtunk.
Ekkor jött Priscilla.
„Elnézést, a menedzserük vagyok. Beszélek velük. Aggodalomra semmi ok.”
Nyílik a buszajtó, Priscilla felszáll.
Pár perccel később az ablakból mutatjuk a rendőröknek a fegyverünket.
„Basszátok meg, seggfejek!”
A srácok mind itt vannak Induljon a buli!
Mindenki lazuljon, semmi balhé
Edi Rock, KL Jay, Ice Blue és Mano Brown...
Nem voltunk rosszak.
A zsaru bénázott, könnyű volt a fegyvert megszerezni. És ártani akart nekünk.
„Fogjátok a fegyvert, és menjetek!”
És elengedték a buszunkat.
De az úton, amikor körülbelül
tíz kilométerre voltunk onnan,
a buszra lőttek.
Sok lövést adtak le.
Az a buszkölcsönző soha többé nem adott nekünk bérbe buszt.
- Basszátok meg! - Nem, ti basszátok meg!
- Baszd meg! - Nem csak pofázok!
Ne érj hozzám! Rendőr vagyok!
És akkor?
A sok üldöztetés után egyszer végre a banda első repülőútja is eljött.
Itt vagyunk, megcsináltuk. Igaz?
Igaz? Gyerünk, haver!
Előtte nem repültem. A bandával repültem először.
- André, a másodpilóta. - André van itt.
Hányan jönnek még?
Elmondom, mi van. Ti vékonyak vagytok, cserélnetek kell. Mi négyen nem férünk el.
Felszállásra felkészülni! Mindenki itt van. Felszállásra készen.
Ne már...
Hadd mondjak valamit!
Segítség!
Igazán csak 1994 után kezdtünk el utazni.
Előtte nem sokat.
Brazíliában is utaztunk.
Ezek a képek Brazíliában készültek.
- Busszal mentünk? - Nem emlékszem. Nem repülővel.
Hogy mentünk? Csak arra emlékszem, hogy szar volt.
Emlékszel, amikor Cabelo elfelejtette a csekket?
„A menedzserünk egy idióta! Te...”
Aztán Cabelo visszajött a pénzzel.
„Szóval pénzt akartok?”
Amikor először kaptam
fizetési csekket és az eladásokból származó pénzt is,
fogalmam se volt...
Arra gondoltam: „Mihez kezdjek a pénzzel?”
Milton az asztalra tette a pénzt, mire én: „Milton, mi ez?
Mit csináljak vele? Én ezt nem viszem el.”
„De a te pénzed.” Mire én: „Ez mind az enyém?”
Vettem egy új motort. Mindenki azt mondta:
„Ilyen felvágós lettél? Nem fogják megérteni.”
Mire én: „Tesó.
Aki fekete, és politizál, annak nem lehet szép motorja?
Mi a fene?
Akkor itt hagyom az egészet, gangszta leszek, a saját szarságaimmal foglalkozom.
Hogy van ez?
Akkor lehet motorom?
A saját pénzemből vettem, nem máséból.
Oké?”
„Rendben.”
És amikor a legkevésbé várták, vettem egy zöld Silverado terepjárót.
Hűha!
„Kellett egy autó, amin elférnek a motorjaim.”
Capão Redondo, déli oldal, Ice-T és Racionais. Oké?
Ami itt van, az kemény. Kőkemény valóság.
A város déli-középső kerületében élőknek el kellene jönniük megnézni.
Ice-T vagyok, a Racionais MC's-szel nyomulok.
A favella hangja.
MTV Brazília.
Béke.
RACIONAIS ÉS PUBLIC ENEMY SÃO PAULO - BRAZÍLIA
Elkezdtünk megélni a zenéből.
Tényleg jól megfizettek.
Nem voltam képes otthon ülni.
Egyedülálló voltam, volt pénzem, szóval...
Volt, hogy egy hétig nem mentem haza.
Anya kiborult.
„Edivaldo, fiam!”
Folyton Edi Rockkal buliztam.
A Clubhouse-ba jártunk, csak mi ketten.
Gyakran.
Átmeneti időszak volt.
Előtte szegény srácok voltunk, utána gazdagok és híresek lettünk.
Ez nehézségekkel járhat,
ha nem...
ha nem vagy felelősségteljes. Nagyon felelőtlen és éretlen voltam.
Egy koncertre mentünk, és...
A Marginal autóúton
beletapostam a gázba, mert késésben voltunk.
Egy furgon ment az út közepén, és nem vettem észre, hogy kanyarodik.
Beleszaladtam, ő meg egy villanyoszlopnak ütközött.
És mert akkoriban nem használtunk biztonsági övet,
a sofőr beverte a fejét a...
Koponyasérülést szenvedett, és meghalt.
HALÁLOS BALESETET OKOZOTT A RAPPER
Az autóm felborult, kórházba kerültem.
Szörnyű volt.
Boldog voltam, és egyszer csak, bumm!
Darabokra hullik a világ? Arra gondoltam: „Hogy a pokolba?”
A többieket is belekevertem, pedig ők nem tehettek róla.
Súlyos volt. A banda végét is jelenthette volna.
Ahányszor kijött egy albumunk, mindig történt valami.
Edi Rock balesete. Blue elveszítette egy fiát.
Igen.
Erősnek kellett lennünk.
Ugyanabban az évben történt, amikor kijött az album.
Első sikerünket halál követte.
Kezdett fogyni a pénz.
Számlákat kellett volna fizetnem, de hogy?
Rettenetes időszak volt.
Kész büntetés. Egy temetővel szemben laktam.
Ablakok nem voltak, a ház tiszta penész.
Arra gondoltam: „Basszus, tesó. Nem lakhatsz itt.
Micsoda helyzetben vagy!”
A lakásszövetkezeti telepen laktam. Azt hittem, jobbra fordul az életem,
de a lakásszövetkezettel rosszabbra fordult.
A környék ellenére a lakásszövetkezet még keményebb volt.
Kevésbé volt romantikus.
Fura dolgok történtek ott.
Megszületett a lányom.
Aztán a második lányom.
Ideje volt megkomolyodnom.
Mindig azt kérem, hadd legyek vezérlő fény.
Brown azt kérdezte: „Csináljunk második lemezt?”
„De hol kezdjem?”
Tudod...
A politika forrpontra jutott Brazíliában.
A hiphop meghódította a világot.
Akkor már kezdett virágozni a felszabadítási gondolat.
Addigra meggyőződésünkké vált,
külső erők meggyőztek róla, hogy küldetésünk van.
Megismertem egy új életstílust, ami a zenénkre is visszahatott.
Ez volt a gótikus korszakunk.
Keményebb nyelv, fokozottan hardcore.
Ez a lemez intenzív alámerülés volt a pokolba.
A hátrányos helyzetű, büntetlen előéletű fiatalok 60 százaléka
vált rendőri erőszak áldozatává.
Minden, a rendőrök által megölt négy személyből három fekete.
A brazil felsőoktatásban tanulóknak csak két százaléka fekete.
São Paulóban négy óránként meggyilkolnak egy fekete fiatalt.
Primo Preto vagyok, én is túlélő vagyok.
Kiállunk az emberekért.
Mi vagyunk a hangtalanok hangja.
Az emberek azonosulnak azzal, amit énekelünk, mondunk, ahogy öltözünk.
A zenénk erős,
ellenállhatatlan. Beszippant.
Erőszakosan békés és igaz
Meghekkelem az okfejtésedet
Felpezsdítem a véredet Felrázom az idegeidet
És ez még nem elég Brown egy vad kutya
Ő a legjobb Terrorista a gettóból
Ecc, pecc, kimehetsz Egy ajándékot elvihetsz
Mérgező rapet vagy golyózáport
És a prófécia valóra vált
Krisztus után 1997
A fekete düh újra fellángol
Racionais, 4. fejezet, 3. vers
A lemez nagy siker volt,
az összes szám sláger lett.
Népszerűek akartunk lenni a srácok körében.
A velünk egyidősek körében.
A Sobrevivendo no Inferno közben lettem a producerük. A számom a borítón volt.
A telefonom folyton csörgött. Egy este 2-3 koncertet adtak.
Én voltam a biztos háttér.
Non stop elérhető voltam, folyamatos készültségben.
Ha valami történt, én hívtam fel a barátokat vagy egy ügyvédet.
Ellenőriztem őket telefonon keresztül: „És? Odaértél már?”
Meire telefonszáma sok célt szolgált: kórház, rendőrség, sürgősségi, bank.
Meire nehéz feladatot vállalt magára.
Azt szoktam mondani, hogy Meire a Racionais repülőjének fekete doboza.
Előtte én szerveztem a koncerteket.
Onnantól kezdve ő, telefonon, otthonról.
Végre a kreatív folyamatra fókuszálhattam.
Mindenkinek megvan a maga alkotó folyamata.
Az energia előtör a belsődből, az artériáidból,
és átlép a gépbe, érted?
Mint egy szellem vagy lélek.
Átlép a gépbe, felveszel egy hangmintát, hangot csinálsz belőle, kijön a gépből.
Vegyük például a „Mágico de Oz” esetét!
Otthon voltam Edi Rockkal.
Megmutattam neki a szöveget. Azt mondta: „Király. Válasszunk hangmintát!”
Mutattam neki egy Isley Brothers-felvételt.
Lassú volt, ezért azt mondtam: „Nézzük, hogy hangzik 45-ön!”
Megnyomtam a gombot, és...
Azt mondta: „Hűha! Ez kell! Fantasztikus!”
A reflexió a lényeg, tesó
A gondolkodás a lényeg
A rendőrség mindig rossz példát mutat
Vérrel öntözi az utcáimat És beviszi a gyűlöletet
A város minden sarkába
Az egyszerűség szélsőségeibe
Ellopták a szabadságomat
Megsértették a méltóságomat Nem!
Tesók, észhez térni!
Ne öljétek Ne átkozzátok egymást!
Vigyétek el innen ezt a szart!
Isten őrizz Nem akarom, hogy meghaljon a fiam
Nem akarom, hogy egy rokonom Lenyeljen egy golyót
Meg kell halnom Hogy az Isten meghallgasson?
Vagy Óz csodás birodalmává Kell változtatnom ezt a helyet?
Yo…
Senki nem arra született, hogy bezárva,
négy fal közé zárva éljen.
Lehajtott fejjel, hátul összekulcsolt kézzel sétáljon.
Mind ugyanabban a rendszerben éltek,
mind szenvedtek, mind ugyanonnan jöttök,
a szenvedésből és szegénységből.
Valakinek iszik az apja, valakinek nincs is apja, ahogy nekem se.
Valakinek aktivizálnia kellett magát, hogy az anyjának segítsen.
Itt senki nem jobb a többieknél.
Mindenki követ el hibákat.
Nem mutogathatunk senkire, hogy büntessék meg,
mert itt mindenkit megbüntettek, és senki nem élvezi.
- Igaz? - Igen!
Kövessétek az álmaitokat, én is a magamét. Ez a béke varázsreceptje.
Ez az átkozott hely egy aknamező
Hányszor gondoltam rá Hogy lelépek innen?
De nincs másom, csak a gettóm
Itt van az életem Nem léphetek le csak úgy
Könnyű lenne elmenekülni, de nem fogok
Nem köpöm szembe magamat Aki voltam, aki vagyok
Szeretem azt, ahova megyek, és ahol vagyok
Túl jók voltak nekem a gettó tanításai
Ez a szám az akkori időkről szólt, és szerették.
Áldott időszak volt.
Mert az volt az én valóságom.
Ott éltem. Értettem, miért azonosulnak az emberek
azzal a dallal.
Ez egy áldott dal.
Yo…
Emlékszik valaki arra, amikor ez történt?
A többségetek talán még gyerek volt, és nem emlékszik.
De a többiek emlékezni fognak.
A közelmúlt brazil történelmének része.
Vigárióban és Candeláriában történt.
És São Paulóban is folyton megtörténik.
A brazil történelem vérrel írt része.
341 São Paulo-i rohamrendőrt
rendeltek a Carandiru börtön kilences tömbjébe,
hogy leverjék a fogvatartottak lázadását.
GYÁSZOLUNK
A művelet során 111 fogvatartott életét vesztette.
São Paulo, 1992. október 1.
Reggel nyolc óra.
Itt vagyok, egy újabb nap
Az őrök vérszomjas tekintetétől kísérve
Elképzelni sem tudod
Milyen az Ha egy HK fegyver kísér utadon
Egy német gépfegyver Vagy talán izraeli
Kilyuggatja a gangsztákat Mint egy darab papírt
Nem én akartam megírni ezt a dalt.
A kilencedik tömbbeliek kértek meg.
„Senki nem beszélt róla. Beszélned kell róla.”
Pár barátom a börtönből és mások látták,
hogy beszélgetünk a focipályán.
Bemutattak egy férfinak, aki idősebb volt nálam.
Jocenir.
Írt egy politikai számot a mészárlásról.
Amikor bemutattak neki a 9. tömb focipályáján,
a meccs közben,
nagyon meleg volt, és hatalmas spanglikat szívtunk.
Elolvastam, és azt mondtam: „Ez király!”
Elvittem a szövegét, ő nem is foglalkozott vele.
Egy évvel később kerestem, de már másik börtönben volt.
Egy évembe telt, hogy megtaláljam.
A dal óriásit robbant.
Érted?
Óriásit robbant, mert a börtönben forgatott videó
megnyerte a brazil MTV közönségdíját. A dal óriásit robbant.
Racionais MC's!
A BRAZIL MTV VIDEOKLIP-DÍJÁTADÓJA, 1998
A LEGJOBB RAPVIDEÓ „DIÁRIO DE UM DETENTO”, RACIONAIS MC'S
100% LAKÁSSZÖVETKEZET
Nem csak nekünk, az egész mozgalomnak mérföldkő volt.
Mint a Világkupa. Mindenki nézte, és szurkolt.
Kilenc percet beszéltünk a színpadon,
tiszteletünket fejeztük ki, beszéltünk a favellákról, a börtönökről.
Sokan nem hittek a zenénkben.
Azt mondták, a rap nem zene.
Elmondom, mi van. Küldetésünk van, és semmi nem állíthat meg.
A rap a gettó zenéje.
A feketék zenéje. Feketéktől feketéknek.
Négy srác a favellából, akik még mindig a favellában élnek,
de már hallatjuk a hangunkat, és nem hagyjuk abba.
Itt vannak a művészek, akik megrengették a világot.
NEMZETKÖZI KÖZÖNSÉGDÍJ
Brazília, Racionais MC's, „Diário de um Detento”.
Az album külföldön is sikeres lett. Külföldre kezdtünk járni.
Kalifornia, New York, Németország, párszor Japán.
Azt mondta, reggelizzem meg, és elment.
Kértem, hogy várjon. Bezáródott az ajtó. Most a kulcsra várok.
Köszönöm.
Kívülről máshogy láttam Brazíliát.
Van a létezésnek egy aspektusa, ami más, mint a külsőségek.
- A legjobb, ha meg se próbálod érteni. - Mi?
Hé, mi a szitu?
Frankó. Itt vagyok a srácokkal. Nézd, itt vannak!
-Yo, yo. -Yo, tesó!
Ezek ám a rapperek!
Yo, yo.
Bankrablás folyamatban. Csekkold a tervet!
Ez már tetszik.
- Figyeld a rappereket! - Átveszik a világuralmat?
- Világuralom! - Szép munka!
Sok jó ember van, dalszerzők, gondolkodók,
akik párbeszédre ösztönöznek, szélesítik a látókört,
újrakezdik a harcot.
Anyám ősei innen származnak.
Kelet-Afrika. A kusiták földje.
Ősi nép, ez az egész terület az övék volt.
- Ez ritkaság, ugye? - Igen.
A többségük innen jött.
Főleg a középső területről jöttek Brazíliába.
És innen is. Beninből.
Anyám őseinek ereiben benini vér is csorog.
Innen mentek ide, majd elhajóztak Brazíliába.
A Sobrevivendo no Inferno szabadított fel a rabszolgaságomból.
Jó estét.
William vagyok a Zimbabwe lemezkiadótól.
Azért vagyunk itt, hogy átadjuk az aranylemezt
és a platinalemezt a Racionaisnak!
Kemény munka publicitás nélkül. Sikerült, megcsináltátok!
Bemutatom Mano Brownt.
Miatta fogyott ki a benzin.
Hihetetlen, mi?
Mano Brown…
a Racionais MC's-ból!
A Racionais sok embert jelent, nem csak minket, négyünket.
Mindig voltak örököseink és szövetségeseink.
Mind a négyen kapcsolatban állunk más művészekkel.
Ezt akartuk, tudod?
Új művészeket támogatni, hogy mozgásban maradjon a gépezet.
Ed Loco arra tanít minket, hogyan tegyük erőssé a mieinket.
Létrehoztál egy stúdiót, hogy segíts más bandáknak.
Még kicsiben, otthonról csinálom,
de próbálom mindenben támogatni a mozgalmat.
A Racionais érettebb,
függetlenebb volt a zeneszerzés terén.
Saját felszerelésünk volt, otthon készíthettünk felvételeket.
Dexter ajánlatot kapott. Elkezdett felvételeket készíteni a börtönben.
Segítséget kért az album elkészítéséhez.
Hétvégén látogatási idő volt a börtönben, így bekapcsolódtunk a projektbe.
Bementünk, beszélgettünk. Aztán a mozgalom vezetői megkerestek.
A börtönben sok rapbanda volt. Ez egy társadalmi jelenség volt.
„Diário de um Detento.” Itt forgattuk a videót, és ez elindított bennük valamit.
A börtönben elég sok idejük volt.
Ezért elkezdtek rappelni, sok új banda alakult.
Amikor elkezdtünk Racionaist hallgatni, jóságos Isten!
Mélyen megérintette a feketéket
az összes gettóban.
Felrázott minket.
Felrázott, felébresztett, hadba hívott, riadót fújt.
Amit csak el lehet képzelni.
Gót betűket akartam a borítóra.
Los Angeles-i rapperek használtak ilyet. Jól illett
a szimbólumokhoz meg minden. Azt akartam a CD-mre.
Egy kereszt is volt a borítón.
És voltak, akik óriási Bibliákat cipelve jöttek koncertre, papnak öltözve.
Szélsőségesek.
Összekeverik a különböző gondolatokat, rasszról, Istenről és bűnözésről.
- Ez fáj! - Coquinho! Csukd be az ablakot!
Meg fog sérülni a karod, tesó!
Istenem...
Eltörhetett volna a karja.
- Igen! - Basszus, fiú!
Igen. 1998.
Mano Brown, KL Jay, Ice Blue, Edi Rock.
Déli oldal, északi oldal.
A favella hangja szól belőle.
„Még ha a halál árnyékának völgyében járok is,
nem félek a gonosztól,
mert te velem vagy.”
Kurvára itt vagyunk, fiú!
Mit vettem észre?
Kezdett olyan lenni, mint egy ördögűzés.
Amikor énekeltem, és ismételgettem azokat a szavakat,
újra és újra ugyanazt, mindenki együtt,
annak nagyon rossz hangulata volt.
Nem szerettem. Szív nélkül énekeltem.
Már nem élveztem a koncerteket.
Spirituális családból származunk.
És azok a számok vérrel teli tavakról szólnak.
És az emberek ezt hallgatták otthon
és olyan helyeken, ahova szórakozni jöttek.
Az ég szerelmére. Ez veszélyes.
Ennek meg kellett változnia. Hiszek a szavak, az ismétlés erejében.
Yo, elmondom, mi van.
Elgondolkodtam, amikor a koncertjeimen Racionais-pólós holttesteket láttam.
Amikor Bauruban odadobták azt a testet a lábamhoz,
sok mindent átgondoltam.
Arra gondoltam, teljesen haszontalan, amit csinálok.
Nem tudták, mit tegyenek, ha lövés ér valakit. A lábam elé dobták.
Érted?
Átléptek rajta, hogy autogramot kérjenek tőlem.
Az az ember haldoklott, és átléptek rajta,
hogy autogramot kérjenek.
- Hagyd abba, tesó! Hagyjátok abba! - Ez szarság!
Bohóc vagyok én, hogy békéről beszélek, míg ti ölitek egymást? Yo, basszátok meg!
Őrült vagyok, hogy a békéről beszélek?
Mondok valamit.
A rendszert nem érdekli, ha akár tízen is meghaltok itt.
A halálotokat kívánja. Csak egymásra számíthattok, másotok nincs.
És az agyatokra. Világos?
Mondok valamit.
A Sobrevivendo no Inferno túllépett a gettón. Az egyetemisták is bírták.
Ezért új stratégiát választottam.
Azt mondtam a többieknek: „Tűnjünk el!
Minden rossz. Már nem élvezem. Régi és unalmas.”
Egy nap Brown azt mondta:
„Hány koncert van még?”
Bumm. „Csak ennyi?
Nyomjuk le őket, aztán határozatlan időre hagyjuk abba!”
„Hogy érted? Éhen fogunk halni.”
„Kibírod. Gengszter voltál, nem?
Kibírod. Csak énekelni tudsz?
Használjuk, amink van! Kezdjük újra!”
És visszaköltöztünk a gettóba.
Ott töltöttük az időnket, beszívtuk az ottani levegőt.
Miután eljöttünk onnan, vissza kellett térnem, és mélyebbre ásnom.
Visszamentem Jardim Leblonba, a gyökereimhez,
az enyéimhez. Visszamentem.
Riszpekt Brazíliának, főleg São Paulónak.
Beszéljünk erről az 500 évről, a hazugságokról!
Bassza meg Amerika felfedezésének 500. évfordulója!
Pedro Álvares Cabral és Kolumbusz Kristóf, azok a pofátlan európaiak,
idejöttek, és mindenkit lemészároltak. A suliban meg azt tanítják, hogy hősök.
Bekaphatják, tesó!
Yo, jövő héten UTen Play lesz, oké? Csáó.
A 2000-es év fordulópont volt.
Minden, ami a 90-es években volt, a múlt részének tűnt.
A 2000-es évek nagy változást hoztak.
A metróval és Lulával
a modern világ Capãóba is elérkezett.
A PCC bűnszervezettel és minden mással együtt.
BACACHERI REPTÉR - ÚT ÉS VASÚT
CARANDIRU BÖRTÖN, SÃO PAULO
A következő megálló Capão Redondo.
És akkor megérettem.
Felnőtt a függők, őrültek,
szomorúak új generációja, akik már más okból szenvedtek.
De láttam olyanokat is, akik kibaszott nyugiban legyőzték mindezt.
A betegséget, a szegénységet...
Nem sírtak, nem panaszkodtak, elegánsan csinálták, tesó.
Szépen.
Volt akkoriban egy barátunk, DJ Nel.
A felvételek közötti szünetekben összebarátkoztam vele,
és mesélt nekem másfajta dolgokról.
Másfajta zenékről.
Azt mondta: „Hallgass Milton Nascimentót!
Hallgass Miles Davist!
Hallgass Clube da Esquinát!
A hangodnak nincsenek dimenziói.
Olyan a hangod, mintha egy követ dobnál a hallgató arcába.
Meg kell ismerned más dimenziókat.”
Mire én: „Más dimenziókat?”
„Ki kell próbálnod az LSD-t.”
Beszélt a vízről és a vadonról.
Folyton zenélt, bort ivott, spanglit szívott,
a délután közepén, tíz dolcsisat.
Ő így nyomta.
Arra gondoltam: „Kurva jó! Eszembe se jutott, hogy ezt is lehet.”
„Tesó, élvezd a pillanatot! Élvezd, amit lehet!
Nem kell mindig a társadalommal foglalkozni.
Nem tudjuk megoldani a problémákat.
Előbb ismerd meg önmagad!”
Egyetértettem vele. Fogalmam sem volt semmiről.
Egy őrült adott jó tanácsokat egy idiótának, nekem.
Azt hittem, vagyok valaki, pedig idióta voltam.
Szart se tudtam, csak igazat adtam neki.
Ez hiányzott az utolsó lemezről.
Ez az új dimenzió.
Amint megismertem, beleszerettem.
Tényleg érzi a zenét.
Elkezdtem a gáthoz járni, amikor esett.
Amikor más nem volt ott.
Amikor csak az enyém volt.
A szürke fény...
Az egész olyan befelé nézős volt.
Szél, mennydörgés...
neurózis...
Egy olyan nézőpont, ami nem kapott helyet
az utolsó lemezen.
A gyengeség érzése, amit mindenki ismer, de mindenki hallgat róla.
Az áldásod, anya
Elkezdjük az adást
Itt az Exodus rádió
Hé, hé
Ébresztő, ébresztő
Mert a nap nem vár Gyerünk, ébresztő
Az idő fáradhatatlan
Te akartad
Te kértél lehetőséget Második esélyt
Az Isten jó, ugye?
Hé, itt egy új nap csak neked
Milyen csodás kék ég!
Ébresztő, ébresztő
Nézz az arcodra! Bízom benned ebben a háborúban
A győzelem ellensége a lustaság
A gyengének nem jut hely A gyáva küzdelem nélkül meghal
Megmondom az igazat Az élet kemény
Még magadban sem bízhatsz
Ellenséget szerezni egyszerű
Ez egy betondzsungel Hol a gyengét letapossák
Akkora vagy, amekkorát álmodsz
Járj a helyes úton! A sajátodon
Ébresztő, ébresztő Emeld fel a fejed bátran!
Mitől félsz? Soha nem volt könnyű
Szedd össze magad! Állj be a harcba!
De ne feledd, történjen bármi
Semmi nem olyan jó Mint egyik nap a másik után
Visszatértünk, tesók!
São Paulo utcái
Ahol a srácok A cipőtalpon hordják az érzéseiket
Ez nem pesszimizmus Hanem ez van
Élni, nagy lábon élni A fiúk fújják a füstöt
Ezt az édes mérget...
Canela!
Utaztam, de visszajöttem érted
Visszajöttem a tesókért
És persze a lóvéért
És az Úrért
Jó, mi?
Ez van
Az agyam kész káosz És zokog a szívem
Most zokog, de majd nevetni fog
Gyere velem, testvér, gyere velem!
A gettónkra figyeltünk.
A testvérekre, az összejövetelekre, a családjainkra, a gyökereinkre.
Őrültek csapata Gyülekezett az utcasarkokon
Azt mondták: „Most kurvára csináljuk meg!” Minden szükséges eszközzel
Csináld magad!
Te értünk, mi magunkért
Magunkért, a társainkért
A szomszédokért
És ennyi
Érzem, amit érezhetek Idegeket, csontokat
Ha azok vagyunk, akik Kromoszómák hálója
Erősségekkel és gyengeségekkel
Ennyi, és ez van
Higgy, mert Isten igazságos
Soha ne feledd, tesó
Emeld a fejed magasra
Mindegy, mi van és mikor
Csak higgy Mert a virág a szemétben is kihajt
Imádkozz értünk, pásztor Ne felejts el minket
A mai istentisztelet jól megy
Csodálom a hívőket Kérlek, bocsáss meg
Micsoda csalás, micsoda szégyen Bocsánat
Néha elbizonytalanodom
Néha nem hiszek a jövőben
Jön valaki? Ki kicsoda? Ki lehet ez, tesó?
Adj valamit, ami átszúrja a ruhát...
Szerénytelenül állíthatom, hogy sikerült megragadnom
az akkori São Paulo-i gettó szellemét.
A törvényeit.
A rap harcosa vagyok
Örökös magasfeszültségben
Egy egyért, Isten mindenkiért Akárhogy is, végignyomom
Ezt a gangszta életet Nem születtem áldozatnak
Igazság és szabadság Jogos ügyért harcolok
Az őrültek és romantikusok kórusa Belekezd a rapembe
Gyerekként mosolygok, bárhova is
Megyek A tesókra
Jelen vagyok Ennyit adhatok
Talán kaotikus De valódi és intenzív
A legjobb Marvin Gaye-m Szombat az országúton
Bárhogy lesz, úgy lesz Az úton végigmegyünk
Csak szólj, csak gyere Ha szükséged van ránk
A paradicsomban Vagy az ítélet napján, pásztor
Gyere hozzám és a testvérekhez Erre kérlek
Favella, Fundão Halhatatlanná váltál a verseimben
Gangszta élet
A gettóbeliek magukra ismertek.
Nem csak Brownról vagy Blue-ról szólt, hanem sokakról.
Szervezkedni kezdett az egyik utca, aztán a másik, beindult a láncreakció.
Sok csapat, név és banda született ekkor a gettóban,
sok különböző színű baseballsapka.
Attól kezdve egymás után jöttek létre a közösségek.
Sokféle érzés keveréke.
Ambíció, sértettség, önbecsülés, függetlenség...
Így sikerült magunk mellé állítani az egész gettót. Mindenkit.
Aki nem szereti a rapet, az is szereti, ha valakik a gettóját képviselik.
És nem hunyászkodnak meg folyton.
Az emberek már nem tűntek annyira elnyomottnak és becsapottnak.
Ha figyelsz, legyen akár igazuk, akár nem,
meghallod a gettó véleményét, amely mozgásba hozza a dolgokat.
„Igen, ez igaz, csináljuk!” És a többi.
A szemünk láttára történt.
Ez előtt az album előtt úgy gondoltunk a gettóra,
mint alázatos és tudatlan közegre. Elidegenedve. Érted?
Amit ezzel a lemezzel cáfolok.
Első alkalommal játszottunk szabadtéren, éjszaka, São Paulóban.
Hajnali négykor vagy talán ötkor.
Akik munkába indulnak,
vegyenek kabátot és kalapot,
mert São Paulóban tíz fok van.
Telihold világít Capão utcáin
Csak Isten van felettünk Alázat, igaz?
Egészség! Koccintsunk! Nők és hangos zene
Fehérbort És mindenkinek jó ügyvédet
Kibaszott hideg van
De mit tehetnénk? A kedd nem bulizós nap
Ez nem változott, és nem is fog
Tűzijáték szaga a levegőben
Vasárnap hajnal São Paulóban.
Zűrzavar és vandalizmus
a Virada Cultura fesztiválon, a Racionais MC's koncertjén.
...a Racionais rapegyüttes koncertjén.
...Racionais MC's.
A Praça da Sé valóságos háborús övezetté vált.
Az emberek kétségbeesetten menekültek a csatatérről.
Ide, ember!
Nem előzhette volna meg a rendőrség, hogy ide fajuljon az eset?
Egy vers volt.
Elmondom, hogy kezdődött.
Így történt.
Volt ott egy fiú.
A zsaruk üldözték.
Egy fekete srácot. Kitért a rendőrök elől.
Esett, a föld vizes volt.
Egy zsaru elesett, és nem tudott felállni.
Üvöltött a fájdalomtól. A többi zsaru a fiú után eredt.
Sokan. A fiú rohant.
Azt mondtam a színpadon:
„A rohamrendőrség arra való, hogy szökött rabszolgákat kapjon el.
Óvatosan a fegyverekkel! Le ne lőjenek valakit!”
A rapegyüttes kéri a tömeget, maradjanak távol a rendőröktől. Hiába.
Ne menjetek a rendőrökhöz! Hagyjátok őket!
Verekedés kezdődött, a tömeg két részre szakadt.
Egyik oldalon a zsaruk, másikon a srácok. Elszabadult a pokol.
Mintha háborús övezetbe kerültem volna.
Srácok bottal, kővel Zsaruk puskával, bombával
Égő autók Zárt acélajtók
Egy fiát kereső anya Akit találat ér
Valaki elveszt valakit A lélek ott van a ravaszon
Rohanj a metróhoz
Káosz a folyosón
Valakit agyontapostak És ott maradtak
A szomszéd utcákon Folyik tovább a harc
Háború és rombolás Világvége
Soha nem mehettél biztosra. Mindig feszültség volt.
Eltiltottak a szabadtéri fellépésektől,
és kampányt indítottak ellenünk.
Azt mondták, veszélyt jelentünk a társadalomra,
a közbiztonságra, a társadalom biztonságára.
Az állam, a rendőrség csinálta.
Előre megrendezték,
mert minden úgy ment, ahogy a nagykönyvben meg van írva,
a szerződések meg minden.
Nem volt rá ok, hogy ilyen hirtelen
kitiltsák a Racionaist São Paulóból.
Szerintem politikai okból történt, előre megrendezték.
Azt éreztem, bármikor vége lehet az egésznek.
Mi vagyok?
Tiszta és sós Beleférek a szemedbe, de egy tonnát nyomok
Ízem, mint a tengeré Lehetek titkos
A fájdalomhoz társulok Vele élek együtt
Az éjszaka közepén A bosszú túsza vagyok
A kétségbeesés húga vagyok A remény legrosszabb ellensége
Okozhatnak engem evilági férgek
Vagy szerelem Ha virágod tüskéje kegyetlen
Imádom a drámát Ágyadba bemászom
Önként Engedély nélkül szenvedésre kényszerítelek
Erősnek hittem magamat
Gyenge leszek Ha mások jönnek
Ha az élet kemény És lassan haladsz
Most hadd menjek széllel szembe
Miért lennél kemény, ha sebzett a szíved?
Nem a szél miatt Szíved gyenge, de könyörtelen és hideg
Én meg tűzforró Elkenem a költő mogorva mondatát
Felfedeztem a próféta barna hasonlóságát
A férgek megtisztítják az utat Egy férfi könnyeket hullat
Küzdelem az egész életed
Azt mondják, ne sírj, ember Igen, igaz
Csak kövesd a tömeget, testvér Jézus sírt
Testvér, mondom neked Lehet, hogy el vagyok szállva
De a világ az otthonod lehet
Mit tehetsz Ha az erőd megremeg
És körötted a jó emberek Mind elzüllenek
Üldözni kezdtek mindenkit, aki a fekete forradalomról beszélt.
És mindenkit elhallgattattak.
Marighella könyve alapján csináltam és csinálok mindent.
Tíz év maradt ki két lemez között.
Marighella ösztönzött a visszatérésre.
Kuss, vagy meghalsz!
Mozgás! Mozgás, baszod!
Térdre, rohadék!
A Szabadság Rádió adását hallják.
Ezt gondolja a gettó Marighelláról.
Sokan tudnak azonosulni a gondolataival.
Olyanokat is érdekelhet, akik nem is hallottak róla.
…Carlos Marighella.
Angyal volt. Egyszerű álmai voltak.
Egyenlőségről álmodott.
Állj ki a vezér mellett!
Egy hű férfi ezer arca
Gyerünk!
Állj ki a vezér mellett!
Egy hű férfi ezer arca
Tömegek védelmezője Menő gangszták három reinkarnációja
Briliáns elmékkel együtt a mennyben
A hűségesek útja Ha az Isten hűbéresküt akar
Csináld végig...
Az ember ritkán lesz első életében.
Ezzel a videóval újra elsők lettünk.
A BRAZIL MTV VIDEOKLIP-DÍJÁTADÓJA, 2012
Élünk!
A BRAZIL MTV VIDEOKLIP-DÍJÁTADÓJA, 2012
Minden idők legjobb díjátadójának zárásaként
jöjjön minden idők legjobb, brazil MTV díjátadós koncertje,
jöjjön a Racionais!
Sok év után újra élőben léptünk fel az MTV-díjátadón.
És a tévében. 1998-ban voltunk utoljára az MTV-ben.
Hány év telt el? Tizennégy.
Külsőleg-belsőleg sokat változtunk,
tapasztalatokat szereztünk, mindez együtt, erőteljesen jelen volt ott.
Ekkor jött Eliane,
és azt mondta: „Együtt kell folytatnunk.”
A RACIONAIS MENEDZSERE 2012 ÓTA
Alacsony önbecsüléssel indultak, nem hittek magukban,
és végül ők öntöttek bátorságot belénk.
Hogy menjünk, és csináljuk meg. „Képes vagyok rá. Megcsinálom.”
Ezt jelenti nekem és sokaknak a Racionais.
Nap mint nap hallom: „A Racionais megváltoztatta az életemet.”
„Ez a Racionais-szám megváltoztatta az életemet.”
„A Racionais miatt tanultam tovább.”
A Racionais 2007-ben visszavonult a Virada Cultural fesztiválon történt
incidens után.
De utána a menedzsmentjük hívta őket, hogy lépjenek fel újra.
„Itt az idő, csináljuk!”
Csak annyit mondtam: „A rendőrség a háttérben maradhat.
Nincs rájuk szükség. Nem lesz balhé. A Racionais beszélni fog a közönséghez.”
A közönség figyelni fog arra, amit mondanak.
Ez olyan, mint egy csatorna, egy köldökzsinór.
Az embereket feldühíti, ha ezt a csatornát megzavarják.
Végül megállapodtunk.
A rendőrség a háttérben marad, nem megy a tömegbe.
És minden rendben volt.
Százezren voltak a Racionais-koncerten, és nem volt incidens.
Racionais MC's!
A Racionais
nagyon népszerű volt.
Brown meghívott a „Marighella” videójába.
Megtiszteltetés volt
részt venni egy brazil hős történetének bemutatásában
a Racionaisszal, akik az én hőseim.
Eszembe jutott egy idézet Malcolm X-től.
Azt mondta, csak azok változtatták meg tényleg a történelmet,
akik megváltoztatták az ember elképzelését önmagáról.
A Racionais pontosan ezt tette. Igen.
Nem egy embert változtattak meg, hanem egy egész generációt.
Hinni kell benne Hogy az álom lehetséges
Határ a csillagos ég Senki nem győzhet le, tesó
A rossz elmúlik A rossz csak átmeneti
A szenvedéstől csak bátrabb leszel
Elkezdtünk helyszíneket keresni.
Keressük meg a legjobb helyszíneket, és csak ott lépjünk fel!
Azt mondták: „A Racionaist akarod ide hozni?
Mindent szétvernek! A közönségük mindent szétver!”
Mire én: „Dehogyis.”
Harminc év után a leginkább azt akarom, hogy az emberek épségben hazaérjenek.
A klisé, amit nem akarok...
Holttest a Racionais-koncerten.
Ez most neked szól
Maradj életben
A közönség soraiból sokan életükben nem jártak ilyen helyen.
QUAD STÚDIÓ NEW YORK - 2014
Aztán eldöntötték, hogy megcsinálják az albumot.
New Yorkba mentek elkészíteni a felvételt.
Nem lehet ba-dum, aztán ba-dum-dum.
Ez...
- Igaz. - Igaz?
Hallod a váltakozó utakat?
Nincs egy basszusdobotok?
Mert ezt otthon csináltam.
De soha nem lesz olyan jó, mint egy igazi, eredeti basszusdob.
Érted?
2002 óta megváltozott a világ.
Tizenhárom év elteltével.
Úgy tűnt, Brazília tényleg fejlődésnek indult.
Látni lehetett az embereken, az ételeken, italokon, ruhákon, órákon.
A való világban.
A hatás érezhető volt az utcákon. És a zenében is.
Oké, minden kész.
Hamarosan jönnek a fiúk beszedni a pénzt a víztoronytól.
Figyelem! Amit előadok, az kitaláció.
A valósággal való bármilyen egyezés...
RACIONAIS CSALÁD
...a véletlen műve.
Elmondom, mi van, B.
Sok a zsernyák az utcán.
Ebből balhé lehet.
Vettem. Szólj a fiúknak, hogy legyenek éberek,
figyeljenek, hogy ne kövessék őket, és figyeljék a telefonjukat. Vége.
Vettem. Az áru tiszta. Viszem.
Szokásos helyen és időben. Vége, tesó.
Mindenki tudja, hogy őrült a helyzet,
óvatosnak kell lennünk, értjük.
Színek és értékek...
Átvettük!
Vége.
Vagyunk, akik vagyunk
Színek és értékek
Vagyunk, akik vagyunk Színek és értékek
Nemzetközi funk összeesküvés A jamaicai Queensben
Fundão, Sabin Nekem való meló
Ha Isten ilyennek teremtett
Akkor jók vagyunk így, fiam Vettem egy kis füvet
A felhők és a fekete bárányok Mindig követnek
Sötét idők jöttek Mi is sötétek voltunk
Csak megyek a vékony, pontozott vonalon
Az országban Ahol egymillió indián gyilkosai a hősök
A periférián A feketék a királyok
Nem számít, bírsz-e minket vagy nem
Lealacsonyítsam magam, hogy örüljetek? Soha!
Ha nem mondom Azt hiszik, nem is tudom
São Paulóban sok a pénz
Ne veszítsd el a fókuszt Nézd az áramlást
Látod, Cross Fox, Tucson, X5, bumm
Fekete és arany, fényűző
Vagyunk, akik vagyunk
Színek és értékek
2014 SZÍNEK ÉS ÉRTÉKEK
Ilyen a rap. Üzlet, való világ.
A kulisszák mögött.
Az életről szól, kilátásokról, álmokról, amikért küzdöttél.
Üzletvezető vagyok, a klán pátriárkája, mindent tudok.
A filozófiától a romantikáig és...
Komolyabb, mint amilyennek tűnik.
Ez a Racionais.
Értem!
Azt akarom, hogy az új gyerekek, az új rapperek nálam is többre vigyék.
Vigyék többre, mert én is még többre akarom vinni.
Ha ők nem, majd én.
Sikerülni fog.
Riszpekt, riszpekt, riszpekt Riszpekt, fantasztikusak vagyunk
Hurrá, feketék Fejlődünk
Üzleteket kötünk A klub hátsó termében
Megöljük a lustaság sárkányát
Ha összefog a család Szétzúzza a bojkottot
Hajrá, Pixote Hollywood nem vár
Feketék az új korszakban
Megcsináljuk Sikerülni fog, miért ne?
Ahogy telnek az évek, egyre mélyebbre akarok hatolni.
Érted?
Nagy a nyomás, hogy lépjek már le.
Minden oldalról nagy a nyomás.
Sokba kerül, hogy maradhassak.
A favellában lenni és megfigyelni, ez nincs ingyen. Sokba kerül.
A favellában nőttem fel.
Ha láttam egy menő motort, én is akartam.
Jó, hogy mindenki tudja, hogy nem loptam a motoromat.
Jó, ugye? Jó, ha tudják?
Az álmod Egy piros Fireblade motor
Repsol CBR, V-MAX
Audi R8 GT- Carrera Porsche
Zenith a csuklódon Vagy Patek Philippe
Aranylánc Gyémánttal és zafírral
Nyaklánc, amin mindenki elámul
Apa nélküli fekete srác Aki kitartóan küzd
El tud menni az üzletbe Meglát egy új autót, és azt mondja
„Akarom, teljes áron megveszem”
De hiába tudsz fizetni
Egyesek még mindig gyanakszanak
Mert a rasszizmus álruhában Századok óta köztünk él
Nem fogadják el a státusodat Se a bőrszínedet
Imádok enni. Szeretek étterembe járni.
São Paulóban a feketék nem járnak étterembe.
De Blue igen.
Észrevettem, hogy ha étterembe megyek, levágatom a hajamat, hogy alkalmazkodjam.
Arra gondoltam: „Basszus, tesó.
Itt az idő, hogy megnövesszem a hajamat, hogy még több tetkót csináltassak.
Odamegyek, és jelentet csinálok.
Érezzék csak magukat kellemetlenül a jelenlétemben!”
Nincs visszaút, ezentúl is itt fogunk élni.
A rabszolganegyedeknek végük.
A brazil lakosság több mint fele feketének vallja magát.
Rio de Janeiróban Marielle kapta az ötödik legtöbb szavazatot...
A szemünk előtt történik, igen!
Érezzük. Kezdjük látni.
„A feketék tényleg megcsinálják!”
Az ország egyik legjobb egyetemén
2020-tól a tanterv része lesz a Racionais.
A RACIONAIS MC'S A BRAZIL PUBLIC ENEMY
Nem álmodtam jachtról vagy...
Nem, csak fehér tornacsukáról és igazi farmerről.
Erről álmodott ez a gangszta. „Fehér tornacsuka és igazi farmer!
És ha lesz pénzem,
mindent elköltöm kekszre és pudingra,
és addig eszem, míg rosszul nem leszek.”
Mikor éneklek, felidézem a múltat,
és látom Klebert,
azt a kurvára fantasztikus színpadot, a hatalmas pultot,
ahol még mindig úgy scratchel, mint amikor ott próbáltunk a...
Kurvára király.
Megható. Kurvára király.
...felállítani a színpadot...
- Nem ott volt... - Amikor majdnem meghaltam?
Emlékszel?
Milton megbeszélte, hogy reggel hatra megyünk Taboãóba kipakolni az autót.
Emlékszem. Tök ideg volt, szidott minket, nem?
Reggel hatra.
„Nem művészek vagytok?”
- Aztán megjött... - Mikor?
Délben, ember.
A hely tulaja boldog volt.
Letett egy gitárt a padlóra, és azt mondta: „Látjátok?
Ezt a gitárt jobban szeretem, mint a feleségemet.
Hatvanhatos gitár, fesztiválokról meg minden.”
„Hű, nem semmi!”
Kurvára csodás volt. A gitár a padlón. Mi meg csak bámultuk.
Dühös voltam, rengeteg doboz volt,
egy csomót kellett pakolni.
Az egyik doboz tetején volt egy kürt.
A kürt lecsúszott, és nem tudta időben elkapni.
Találd ki, hova esett!
- A gitárra. - A gitárra, tesó!
A doboz a fejére esett. Megkérdeztem: „Blue, jól vagy?”
A fickó meg: „Kit érdekel? A gitárom!”
Letört a gitár alja.
Az a görbe része.
A gitárból letört egy darab.
Erre a fickó: „Mi ez?” A gitárra nézett, és:
„Mi a szart csináltatok?”
„Idióták!”
Az „idióták” nem elég...
Harmincegy évvel később.
Ez a pillanat más, érted?
De mindig itt leszek, itt vannak a gyökereim,
mert nagyon jó a családdal lenni.
A gyökereim, haver.
A legegyszerűbb dolgok, érted?
Itt vannak az igazi értékek.
Valaki, akit szeretsz, és aki szereti, ha vele vagy.
Ezek olyan dolgok, amiktől magadba nézel, átgondolod az életedet, a múltadat.
Kapcsolódás a régi önmagamhoz.
Mintha 1987 lenne, és a gettóban ébrednék.
Ha nem emlékszem arra a régi önmagamra, nem érthetem meg a mostani srácokat.
D-dúr.
Mikor a kakas kukorékolva Köszönti az új napot
Áldj meg minket, Rózsafüzér Asszonya Imádkozz a boldogságunkért
Hadd mondjak valamit!
Bocsáss meg, ha túl sokszor kértem Hogy járj közben Atyánknál
Hogy testvéreink vére Többé ne áztassa a földet
Hogy a csatakiáltásból Legyen végre békekórus
A virág a szemétben is kihajt Ahogy a Racionais énekelte
Racionais
A csatakiáltásból Legyen végre békekórus
A virág a szemétben is kihajt Ahogy a Racionais énekelte
Amikor a kakas...
Mikor a kakas kukorékolva Köszönti az új napot
Nagy részük volt a neveltetésünkben az ő családjuknak, tudod?
Abban, hogy fegyelmet tanultunk. Az életszemléletünkben.
A színpad mindig tele volt, mert mindenki ott volt.
Az unokatesóink mindig ott voltak.
Az a sor: „Magam gondoskodom a biztonságomról.”
Ez van.
Csak magunkra számíthatunk.
Az, hogy a Racionais 30 éve alatt
sikerült életben maradnunk, önmagában nagy dolog.
Mind a négyünknek? Nem semmi.
Mert kemény volt.
Sok védelemre és imára volt szükségünk.
Sok áldásra, az orishák segítségére.
Ha a veszélyekre gondoltunk volna,
nem csináltunk volna semmit.
Mert a veszély mindig ott volt.
Előtte, közben és utána.
Egy jól ismert céget rasszizmussal vádol egy salvadori ügyfél.
Egy fiatal lány szülei szerint gyermekük a rasszizmus áldozatává vált.
A tengerésztisztet letartóztatták, miután lelőtte szomszédját,
akit betörőnek hitt.
Az áldozat fekete volt.
A tíz éves fiút megölték a rendőrök, amikor...
Rohamrendőrök megöltek öt fiatal férfit.
Nem kevesebb, mint 111 lövést adtak le a fiatalok autójára.
Elfogadhatatlan, hogy minden 23 percben megölnek egy fekete férfit.
Elfogadhatatlan, hogy minden 23 percben egy fekete anya
temeti fekete fiát.
A feketék ellenséges területen élnek. Komolyan, ellenséges területen.
Látom, ahogy az én gyerekeimet ölik meg.
És visszakerülök az 500 évvel ezelőtti Brazíliába.
Az emberek most vezetőt keresnek.
„Rasszizmus? Persze, értem.”
De nem. Nem csak a feketékről van szó.
A rasszizmus és az igazságtalanság rossz. Fel kell szólalni ellene.
Ha fehérként látod, hogy egy feketét diszkriminálnak, szólalj fel!
Ellenséges területen élünk, ember.
Érted?
Haitin a feketék erőszakkal megszerezték a hatalmat.
A rabszolgamunka következtében a feketék lettek a többség.
Brazília is retteg a fekete többségtől.
Marielle Franco tanácstag ma Rio de Janeiróban elhunyt.
Szerda este merényletet követtek el ellene, az autójára lőttek.
Félnek. Félnek a Planet Blacktől. Félnek!
A feketék társadalmi felemelkedése kemény dolog, tesó.
Minél magasabbra jutnak, annál erősebb az ellenség is.
Mert ők nem lesznek kevésbé erősek.
Minél erősebb vagy, annál erősebb ellenséget kapsz.
Nem nyugszunk! A kormány fekete nőket gyilkol!
A gyermekeinket gyilkolják!
- Nem tűrjük tovább! - Elég!
Elég a rasszizmusból!
Elég a gyilkosságokból!
Elég a rasszizmusból!
Elég!
NE ÖLJETEK MINKET TOVÁBB! A FAVELLÁK ELLENÁLLNAK!
a többség mozgalma.
Ami aztán egyre erősödött. El akartak hallgattatni, de megerősödtünk.
Hülye rasszisták, hagyjatok békén!
A népirtás nyilvánosan folyik.
De változás lesz.
Változás lesz.
A FEKETE ÉLETEK SZÁMÍTANAK
Napról napra túl kell élni, és folyton harcolni kell.
Nincs pihenés.
Nem a Racionais találta ki az ügyet. Az ügy sokkal nagyobb nálunk.
Előttünk már sokan foglalkoztak ugyanezzel a kérdéssel.
Nem volt fanfár, sem lemezborító,
sem zenei videó, de ugyanazért harcolunk.
Reflektorfényben vagy nélküle.
A 70-es években, amikor születtem, a feketék a 70-es évek rituáléit nyomták.
Annak a kornak a frizuráját, öltözködését és küzdelmeit.
Annak a kornak a mozdulatait.
És most újra megtörténik.
Az új esztétika...
Az új rituálé. Az új imádság.
Ha nem gondoljátok, hogy mikor a Palmeiras stadionban
15 000 ember
várja, hogy James Brown énekeljen, az egyfajta imádság...
Igen, imádság.
Spirituális.
A szabadságról éneklünk, igaz?
Ez magáért beszél, mindenhol.
Afrikából ered, és nagyon gazdag.
A fekete zene alapjában véve nagyon spirituális.
A Racionais számára ez mindig fontos volt. De 19 évesen még nem voltunk tudatában.
Most 50 évesek vagyunk.
Más a perspektívánk.
És erősebbek vagyunk.
Egészségetekre!
Gyerünk!
Fekete dráma A siker és a sár között
Pénz, zűrök, irigység, luxus, hírnév Fekete dráma
Göndör haj, sötét bőr, sebek és billogok Gyógyulást keresve
Fekete dráma Látni próbál, de nem lát semmit
Csak egy kihunyó csillagot a távolban
Érezd a drámát Az árakban és terhekben
A szerelemben, a gyűlöletben Az elhibázott bosszúban
Fekete dráma Tudom, ki van ellenem, és ki velem
A teher, amit hordozok Hogy több legyek, mint egy nyomorult
A börtön és a favellák drámája
Sírok és vér, szirénák Könnyek és gyertyák
Utas Brazíliából São Paulo, agónia
Túlélni tisztességet és gyávaságot
Gettók, sikátorok, kalyibák
Talán azt gondolod Neked ehhez semmi közöd
ELÍTÉLJÜK A FEKETÉKET SÚJTÓ NÉPIRTÁST GYÁSZOLUNK - A RASSZIZMUS ÖL
A düh érzése hajtott a rapben és a Racionaisban.
Nem az öröm, a jólét, a teli gyomor.
Épp ellenkezőleg, az üres gyomor, a gyűlölet, az ambíció.
Bűn, foci, zene Basszus
Én se menekülhetek Olyan vagyok, mint a többiek
A Forrest Gump tündérmese Az én sztorim viszont igaz
Elmondom a sztorimat
Figyelj, jó film lesz
Egy fekete anya kezében gyermekével
Egyedül az acél- és betonrengetegben
Nézz a tömeg arcába
A tömeg szörnyeteg Nincs arca, se szíve
Hé, São Paulo, felhőkarcolók földje
Eső hasítja a bőrünk Ez a bábeli torony
Brazil család, ketten a világ ellen
Egyedülálló anyából ígéretes kéregető
Fény, kamera, akció És felvétel, jelenet indul
A fattyú, egy újabb apátlan, mulatt srác
Hé, rabszolga úr, tudom, ki vagy
Egyedül nem fogod bírni Egyedül nem fogod kihúzni
Azt mondtad, jó volt És a gettó visszhangozta
Van whiskynk, Red Bullunk, Nike-nk és fegyverünk
Belátom, az autóitok szépek
És én nem értek az internethez Se a kazettákhoz
Talán kicsit le vagyok maradva
Igen, azt hiszem
De ti csaltok a játékban Ez nem nekem való
Mindig zűrbe keveredem Karneválról karneválra
Az őserdőből jöttem Oroszlán vagyok az udvarotokon
Egy tömeggyilkosság, egy népirtás túlélői vagytok.
A népirtás legnagyobb túlélői azok,
akik elszenvedték a rohadt transzatlanti átkelést.
Akikből nem lett cápaeledel.
Az őseitek kibaszott erősek voltak.
Nem bírják ezt a gondolatot.
Egyedül gyengék vagyunk. Együtt erősek.
Mostanában a zene a szenvedélyem. Elsősorban a mieinknek írok.
Nekik írom a zenémet.
Én így politizálok.
Mert
a forradalomnak kell, hogy legyen szíve.
A feliratot fordította: Klein Szilvia