Downloaded from YTS.MX
NETFLIX UVÁDÍ
Official YIFY movies site: YTS.MX
Já tě zabiju.
Ty potvůrko.
Aport.
- Tati? - Co?
Jdu do města s Totem.
Kdy se vrátíš?
Ještě nevím. Pak ti zavolám.
Estrella a Róber přijedou ve středu.
Na dort budeme sami.
Jasně.
Tak zatím.
Pojď.
Jo?
Doro, nemám čas vyzvednout dort.
- Sakra, tati… - Vyzvedni ho, je na moje jméno.
- Tak jo. - Ať ti nespadne.
Dobře, čau.
Rainbow.
ŠUNKA - STUDENÁ PEČENĚ BAZAR WAMEGO
Jdu vyzvednout dort pro Diega Galána.
Ty jsi jeho dcera? Teda, ty jsi vyrostla.
Kde je ten dort?
- Tady je. - Dobře.
Bože, ona už je tak velká.
Hodně se podobá mámě.
Nepodobá se tátovi.
Sklapni, slyší tě.
Tady je dort.
- Gratuluju. Je zaplacený. - Díky.
Nashle.
Doprdele…
Co ti provedla, Totó?
Čarodějnice.
Jedeme.
STŘÍBRNÝ POLIBEK
A teď…
Ne.
Ne, tentokrát ne.
Děláš to každý rok.
Ne!
- Ano! - Ne!
- Raz, dva… - Nech mě!
- Tři, čtyři, pět… - Ty seš tak otravnej!
Nečekali jsme tě, když ses narodila.
Jako obvykle jsi dělala potíže.
Přišla jsi nohama napřed
a takhle narozené děti prý mají štěstí.
Proto máš takové štěstí.
Bylas tak…
maličká, tak…
bezmocná, víš?
Tvoje narození mi změnilo život.
Co?
Nejsme si podobní.
Prý vypadám jako matka.
No, podobáš se spíš jí.
Jasně.
Pamatuješ si, jak k nám jednou
přišla taková ženská?
Říkals, že je to kamarádka.
Bylo mi 11 nebo 12 let.
Chvíli jste se bavili u dveří.
Pamatuješ?
Samozřejmě, že ano.
Ta paní…
byla moje matka, že?
Pročs říkal, že je kamarádka?
Přišlo mi to lepší, než ti říct,
že je to tvoje matka a že chce peníze.
Jasně.
Tati, lhal jsi mi.
Řekls mi, žes ji už neviděl.
Sedni si, prosím.
Prosím.
Je to pravda. Viděl jsem ji jen tehdy.
Nevěřím ti.
Chci ji poznat a zjistit, proč odešla.
Byla nemocná. Myslela, že je to lepší.
Chci to slyšet od ní a pochopit.
I kdybych ti chtěl pomoct ji najít, nevěděl bych, kde začít.
Víš to.
Odcházím.
To se nestane.
Doro.
Doro!
Doro, vrať se!
Jdu si lehnout, teto.
Nesmíš tu nechat otisky.
Prostě to vytáhni. Je to snadné.
No tak.
Myslela jsem, že to zvládnu, Coco, ale ne.
Kolikrát jsme to už probíraly? Já už nemůžu.
Nedokážu to.
Neblázni. Poslouchej mě.
Tohle je prakticky asistovaná eutanazie.
Tak to udělej ty.
Proboha, Maribel, je to můj manžel.
Najednou máš city?
Dělala jsem pro toho parchanta různý svinstva.
A ty taky.
Teď si budem užívat,
dokud nám zbývá ještě polovina života.
No tak.
Já ho neodpojím, Coco.
Já ze tebe zešílím, víš?
Zdravím.
- Kdo je tam? - Co tady děláš?
Bylo otevřeno a já…
Hledám svou matku.
Myslím že tu dřív pracovala.
Kdo je ta holka?
Jedna z vás musí být moje babička.
Jaká babička?
Ano, to jsem já.
Její babička?
Počkej…
Tys jí volala?
Maribel,
řekni mi, kdo je ta holka.
Arturo.
Rosito!
Zavolej Félixe.
Na nic nesahejte.
Nedělejte scénu. Jdeme. Scény nesnáším.
- No tak. - Já si to vytrpím sama.
Připravte mu tmavý oblek.
Bílou košili, černé boty a kravatu.
Félixi, prosím.
Ano.
Takže ty jsi Dora?
Pilařina dcera.
Ty ji znáš?
Jasně.
Když jsem byla malá, navštěvovali jsme tetu Coco.
Tvoje máma nás hlídala.
Vzpomínám si, jak nám jednou dovolila kouřit. Bylo nám tak devět.
Vyhodili ji, když otěhotněla.
Se mnou?
Dítě prý zemřelo při narození.
Ale v tomhle čarodějným domě nikdy nevíš, co je pravda.
Víš, co je nejšílenější?
Co?
Všechno
je pravda.
Všechno.
Svou pravdu si vybereš sama.
Počkej tu.
Podívej.
Co víme, tak naposledy pracovala tady.
V Hlavním městě.
POPPY FIELD
Ty mrcho. To snad není možný.
- Lhářko! - Teď se o tom nebavme.
Máš právo být naštvaná.
Vezmi si lorazepam.
Na. Tak vidíš.
Nevíš, co je Coco Cabrera zač, ty mrcho
se svatouškovským výrazem.
S tím účesem vypadáš jak mnich.
Neříkej mi tak, Coco, prosím.
- Jako tyhle? - Jo.
Jsou krásné.
Nech si je.
Proč?
Chci, aby sis je vzala.
A budeš je potřebovat.
Já z tebe zešílím!
Ukliď to.
Uklidni se, prosím. Pojďme si to shrnout.
Tohle chceš. Chceš se mě zbavit.
- Jak zbavit? - Ale neboj se.
- Udělám to sama. - Co to děláš?
Jdu ti z cesty.
- Polož to. - To chceš, ne?
Coco, prosím! Přestaň.
Ne, ty pitomá lhářko!
- Víš, že není nabitá. - Jo?
- Zkusíme to? - Coco, prosím!
Ne! Teto, ne, prosím!
- Ne! - Coco, prosím.
Co to má…?
Byla to nehoda.
Už byl mrtvý. Proto jsme volaly.
Hádaly jsme se, zbraň spustila a…
Prásk!
Zajímalo by mě vysvětlení, jak druhý nejbohatší muž v zemi
zemřel minutu předtím, než jste mu ustřelily hlavu.
Každopádně,
spoušť zmáčkla ta holka.
Co?
Chtěly ho odpojit.
Slyšela jsem je.
Co?
Ta holka mluví nesmysly.
Co je zač?
Nevíme, vloupala se sem.
Je to má vnučka.
Možná to nakonec nebyla nehoda.
Coco.
Ta holka vstoupila na soukromý pozemek,
vloupala se dovnitř a zastřelila mého muže touhle pistolí.
To jsou fakta.
Možná…
je ta holka vražedkyně.
Děláte si srandu, že?
Ne, moje milá. Nedělám.
Zavolejte policii.
Chyťte ji!
- Jasně. - Nebudem za ní běhat, Coco.
Zavolám policii.
Uděláš to?
Vražedkyně!
Pojď dolů, Doro. Snídaně je hotová!
Sakra, tati,
měla jsem fakt divnej sen.
Byla jsem v domě Weizegových.
Kdo jsou Weizegovi?
No tak, tati. Weizegovi.
Tati?
Tati!
Hej, tady busy nejezdí.
Co?
Busy nejezdí.
Vítr shodil kandelábr.
- Cesta je neprůjezdná. - Aha.
Díky.
Jsi holka nebo žena?
Jdeme, Totó.
No tak.
Jsem zničená, zlato. Zničená.
Plánovali jsme oslavu výročí a on se tolik těšil…
A pak… se stane tohle.
Na ničem nezáleží.
Ani na penězích… ty to ještě zhoršují,
více nás odhalují.
Díky, zlato.
Ano, dobře.
Dobře. Vím, že mě vždycky podpoříš.
Pozdravuj rodinu.
Ahoj.
Už žádné hovory, jinak to nedokončíme.
Promiňte, detektive.
Kde jsme to skončili?
Jak jsem říkal, Coco,
kvůli vyšetřování musím vědět, co se stalo.
Byl Arturo vážně mrtvý, než ho střelili?
Nevíme jistě, jestli byl mrtvý, nebo ne.
S Maribel si to myslíme,
ale nejsme doktorky.
- Kde se vzala zbraň? - To právě nechápu.
Ta zbraň tam byla už léta.
Jak to mohla ta holka vědět?
Jenže ono se stalo hrozně rychle
a já jsem zmatená.
Mám to celé jakoby v mlze…
Nevím, co říct.
Ale jde o to, že utekla.
Nevinný člověk v takové situaci neutíká.
Takže já se ptám,
je ta střelkyně vaše vnučka?
Kdo ví?
Holka to tvrdí,
ale Maribel se svou dcerou roky nemluvila.
Ano. Je to moje vnučka.
Pilařina dcera.
Myslela jsem, že zemřela při narození.
Před pár lety ji její táta začal brávat do města.
Lidé začali říkat, že je to Pilařina dcera.
Myslela jsem si, že jsou to jen klepy.
Až do včerejška.
Ta dívka něco hledala.
Přišla si celá drzá, hubená, namyšlená.
Félixi.
Antonio,
víš, že beze mě je zpovídat nemůžeš.
Ano, je velmi unavená.
Celou noc jsme nespaly.
V jejím věku…
Budeme tedy pokračovat jindy.
Upřímnou soustrast, Coco.
- Budu se snažit pomoct. - Díky, Antonio.
Rosito, doprovoď pána ven.
Pročetl jsem si závěť a mám tu pár darů.
Ale je to celkem jednoduché.
Neměl děti, takže jsi jediná dědička.
- Neřekneš mu to? - Co?
Félix to musí vědět.
Co musím vědět?
Jsem těhotná.
Těhotná?
Přesně tak.
Arturo mě v tom nepodporoval.
Myslel si, že jsem moc stará.
Chodila jsem na drahé léčení plodnosti
založené na velrybí placentě a kmenových buňkách
a dalších věcech.
A ukázalo se,
že jsem ve třetím měsíci.
To je zázrak.
Asi jsme se ztratili, Totó.
Doro, možná jsem se mýlil, ale nemůžeš takhle odejít.
Jde to dělat i jinak, zatraceně.
Mám strach.
Mám strach. Pomůžu ti, jo?
Přijedu si pro tebe. Vyřešíme to spolu.
Pojď, Totó.
Hej, ty. Ona mi může pomoct.
Pomoz mi.
No tak!
Pojď sem, sakra!
Takže mi nepomůžeš?
Krávo!
Ne!
Promiň. Začali jsme špatně.
Dobrá ráno, večer, vychování.
Prosím, krásko.
Jsi pěkná. Jo, je nádherná.
- Pomoz mi. - Jsi svázaný?
Jo, svázanej.
Kdo tě svázal?
Ten parchant šéf. Já ho roztrhám.
Parchant!
- Parchant. - Promluvím s ním.
Ne.
Ten k…
Klíč.
Cože?
Klíč.
- Sežeň klíč. - Jaký?
Jeřáb.
V jeřábu, rychle!
V jeřábu. Ten parchant šéf. Klíč.
Klíč!
Dobře.
Honem.
To dokážeš, zlato.
Dokážeš to.
Jak se jmenuješ?
Jsem Muñeco. Neříkej jí to, Muñeco.
- Řekls jí to, vole. - Muñeco?
A co ty?
- Já jsem Dora. - Dora.
Prosím.
Tak jo.
Ano, no tak!
My to zvládnem. Jsme nejlepší!
Totó!
Totó! Pojď sem!
Pojď sem!
No tak, Totó!
Tady, chlapče.
Jdeme.
Ne.
Zrušil jsem náš spořící účet.
Parkovací místo je teď na tvoje jméno.
Taky jsem zrušil slevu pro páry ve fitku.
Ty máš svoje členství a svoje jsem zrušil.
Stejně jsem tam vůbec nechodil,
tak to nemělo smysl.
No, už tě přestanu otravovat,
protože vím, že nesnášíš vzkazy, co jsou delší než minutu.
Tak dobře.
Sbohem.
MAMEN UKONČIT HOVOR
SMAZAT OBSAH
MAZÁNÍ
Systém zamčený.
Trasa nenalezena.
- Co to je? - Porucha systému.
- To ne. - Ztracená dálnice.
Co se děje?
Promiňte?
Je to cesta do Las Palmeras?
Asi jsme se ztratili.
Jděte pryč. Zmizte.
Co? Hej! Chovejte se slušně!
- Mám ho sundat? - Ne.
- Utrhnu mu hlavu. - Ticho. Ani hnout.
Zůstaň.
Dobrý den.
Co to děláte?
Dobrý den.
Proč?
Co tu děláte?
Trochu si protahuju nohy.
A co se děje?
- Se mnou? - Ano.
Nic.
Proč?
Protože se očividně něco děje.
To bys stejně nepochopila.
Jednou vstaneš…
Myslím, že toho moc hledáte.
- Přestal jste někdy hledat? - Ale hledat přece musíš.
- Ne. - Ne?
- A jak to funguje? - Někdy vám to vyjde.
- Vážně? - Jo.
Jak?
Ne!
- Ne! - Co to bylo?
Co to bylo? Nemůžeš jen tak líbat cizí lidi.
Nemůže. Povězte jí to.
Já jsem hodnej, ale kdybys narazila na někoho…
- Promiňte, já… - Vidíš?
Byl jste na dně, tak se to stalo.
Už toho nechte.
Dala vám polibek života. Polibek života.
Vezmu vás na autobus a pak si pojedu po svém.
Díky.
Proč jdete do Hlavního města?
Já…
Hledám svou mámu. Můžu zapnout rádio?
Ano.
Obchodník Arturo Weizeg zemřel za zvláštních…
Jmenuje se Muñeco?
- Policie vyšetřuje… - Zapni si pás.
…obchodník byl už přes rok nemocný.
Tenhle song miluju.
Kruci!
Sakra. Jeďte.
Hejbejte bokama.
To je ono. Přesně tak.
Do toho.
Jo!
- Do prdele! - Pardon.
Proč se omlouváš?
Byla to moje vina.
Pozor na nohy.
Proboha.
- To nepustí. - Nech to.
- Vezmu kufry. - Dobře.
Víš, jak se říká, že těhotné ženy jen září?
Určitě je to pravda.
Co je to s tebou?
Se mnou? Nic. Nic se mnou není.
Tak se takhle netvař, nebo s tebou něco bude.
Vyhrožuješ mi?
Maribel…
Ta holka nás rozrušila.
Samozřejmě. Odhalila přízraky z mé minulosti.
- A já bych nerada… - Ona nic neví.
Ale ty ano.
A krev je hustší než voda.
Jsi moje rodina. Vím to už dlouho.
Povadla ti tvář.
Přinesu ti svoje prášky. Neuvěříš, jaký je to zázrak.
Někde mám novou krabičku. Kam jsem ji dala?
Pořád mi uklízíš věci…
Víš, na co myslím?
Na oslavě výročí bych mohla zveřejnit své těhotenství.
Nezrušíme ji?
Proč?
Kvůli Arturovi.
Já vím, ale…
Jak to souvisí?
Už jsem rozeslala pozvánky a skoro 300 hostů je potvrdilo.
Je to příští týden, Coco, bude se to krýt s pohřbem.
Stejně bychom ho měli spálit.
Bylo by divné pohřbívat někoho bez hlavy.
Hlavu má. Jenom obličej mu chybí.
Myslím,
že to bude moc krásné.
Po smrti přichází zrození.
Vážně, jen si to představ. Je to až příliš dobré.
Další bus jede za dvě hodiny.
Budete tu dvě hodiny čekat?
Ne, zkusíme sehnat něco k jídlu.
- Máš hlad? - To jo. Jsem vyhládlej.
Jsem nejvíc vyhládlej.
Dobře.
Dám si něco s váma a pak si pojedu po svém.
Dobrý den.
Můžeme dostat něco k jídlu?
KADEŘNICTVÍ
Ano, můžete si sednout.
- Díky. - Díky.
Zkouška.
Dávejte bacha, dneska je úplněk.
Jdu na záchod.
Raz, dva.
Poslední dobou…
se mnou hudba dělá divné věci.
Jakoby…
Není to úplně pocit. Je to jako…
Jako by ta hudba
dokázala
ve mně vyvolat…
Ale na tom nesejde.
Je to hloupost.
Jdu na záchod.
Jo, ráda chodí na záchod.
Máme návštěvu.
Buď opatrná.
Záchod je vzadu.
TÁTA 5 NOVÝCH ZPRÁV
Do prdele!
- Co? - Vyděsils mě.
Co se děje?
Jsem tak ošklivej?
Tak já se jdu hodit do gala a ty si na mě dávej bacha,
protože
dneska je úplněk.
Co je to?
Kapalina do stěrače.
Všechno je pak jasný jak facka.
Já nic necítím.
Necítíš?
Ty parchante!
Jak se opovažuješ, ty homo?
- Klid. - Drž hubu! Jakej klid?
Jak se mám uklidnit?
Seš ostuda!
Do prdele!
Já ti dám lekci!
Muñeco!
Muñeco, sem!
- Dost! - Kousnul mě!
- Pojď sem! - Zmrd jeden!
Jdeme!
Pokousal mě!
Slez ze mě!
Pusť!
Zastavte ho!
Co to děláš? Jdeme.
- Nastupte! - Pusť mě!
Pá pá!
Nepouštěj ho!
Zastavte ho, povídám!
To jsme rozjeli!
Jste v pořádku?
- Jo. - Jo.
Kdo to byl?
Můj bratr.
Vystartoval jsem po něm jak Mike Tyson!
Nemůžeš se vrátit. Nemůže se vrátit.
To nejde.
Potřebujeme jenom tohle.
Tohle je…
- Co to je? - Tohle?
Je to droga.
On to bere, ale na mě to nezabírá.
Podívejte na to. Hele.
- Vidíte to? - Ano.
Ale… Já nic nedělám!
- Co to bylo? - To nedělám já.
Podívejte!
Není to M…?
To je M…
Nebyl to…?
Je to on.
- Zastavte. - Nemůžu.
- Stát! - Ne!
Zastavte!
- Nemůžu! - Ale můžete.
- Stát! - Ne.
Zastavíte to.
Co je to? To je voda?
Je to voda!
Ale, ale.
Hele, kdo je vzhůru.
Pane Bubalú.
Jak to jde?
- Včera jste byl peckovní. - Dobré ráno.
- Bylo to naprosto šílený. - Totálně.
Sakra.
Ale byla sranda.
Takže?
Jedna zábavná noc nic nezmění.
Ale bylo dobře.
Tati…
Jsem v pohodě.
Neboj se.
Jsem…
- Něco studeného na cestu? - Jasně.
Klacíček.
Klacíček, vodu.
Nechceš klacíček?
Květiny se stopkami a listy.
Žádnou zeleň.
Dvě stě kytic od každého.
Ano. Dejte mi vědět. Nashle.
Pojď sem.
- Dej pac. - Maribel, volali?
Sedni.
Nenašli ji.
Ne.
Co takhle vykašlat se na policii
a udělat něco samy?
- Co tím myslíš? - To, co říkám.
Uděláme to samy.
Mám to vyslabikovat?
- Coco. - Co?
Tohle ne.
Vidíš?
Nemůžu ti věřit.
Mluvíš o rodině, ale jsou to kecy.
Nezačínej. Nezabíhej tam.
Kam?
Neříkej nic, čeho bys pak litovala.
Litovala?
Sedni si.
Dáš si?
Ne. Nemám chuť.
Nemáš chuť.
Hele, já bych měla zuřit.
Ale faktem je, že je mi jedno, jestlis věděla, že žije,
nebo jsi ji sem přivedla.
Odpouštím ti.
Odpustím ti, jestli opravdu chceš.
Pokud ano,
musíš být na mé straně
a pomoct mi ji najít.
Ukončíme to napětí, ze kterého je mi špatně od žaludku.
Musíš si vybrat.
Buď se mnou zůstaneš a převezmeme byznys,
dům a všechno,
nebo si pronajmeš byt
a jednou týdně budeš jezdit busem za vnučkou do vězení.
Vyber si.
No tak.
SOUKROMÉ LOVIŠTĚ
Hej!
- James Brown. - Freddie Mercury.
- Madonno. - Rocío Jurado.
Rapael.
- Raphael - Raphael.
Aretha Franklinová.
Shakira.
- Amy Winehouse. - Jose Feliciano.
- Lola Flores. - Chet Baker.
- Clash. - Tina Turner.
- Stevie Wonder. - Rolling Stones.
Díky.
Za svezení.
Není zač.
A…
vůbec mi nevadilo, že jsem vás odvezl.
Tak já si pojedu po svém.
Co jí řekneš, až ji uvidíš?
Já nevím.
Jsem nervózní.
- Tudy? - Ano, tudy.
Aspoň myslím.
Tady tvoje máma dělá?
- Nevím. - Vypadá to jako bordel.
Vypadá.
Máme tu počkat?
Ne.
Teda, jak chcete.
VÍTEJTE V POPPY FIELD
Dobrý večer.
Pro čtyři? Pojďte se mnou.
Pojďte.
Kolik karet hrajete?
Tady musíte hrát a pít, jinak tu nemůžete zůstat.
Tak kolik?
Čtyři? Tak čtyři. Každý jednu.
- Berete kreditky? - Jasně.
Jasně. Co si dáte?
Sklenici vody.
I pro mě.
- Ananasový džus. - I pro mě.
Tak to bude 48.
…proměnila mě v květináč, a pak taky v dýni.
Pak to baba provedla jináč,
a odvedla mě k ní.
Proměnila mě v květináč,
dala mi najíst málo.
„A teď mi, pane, povězte, povězte, co se stalo.
Kolik těch malých bytůstek jste, pane, vycucal?“
„Žádnou, milá paní, to bych vám ani neříkal.
Zato vás bych si ale rád vylízal.“
- A jdeme na bingo. - Co budeme dělat?
- Hrát. - Já nevím.
Prodalo se 33 karet, 200 na řádek, 1 100 na full house.
A 3 000 bonus než padne 40.
Jedem.
Devatenáct. Jedna, devět.
Zkusíme štěstí.
Osmdesát šest. Osm, šest.
- Čtyřicet osm. Čtyři. - Promiňte.
Prosím.
- Díky. - A voda.
Padesát tři. Pět, tři.
Jednadvacet. Dva, jedna.
- Díky. - Dobrou noc.
Promiňte?
Ano?
Nepracuje tu Pilar Barrosová?
Čtyřicet tři. Čtyři, tři.
Čtyřicet tři. Uteklo ti to.
Padesát devět. Pět, devět.
- Jsem zmatená. - Osmdesát pět. Osm, pět.
Osmdesát devět. Osm, devět.
- Koho hledáš? - Sedmdesát. Sedm, nula.
Pilar Barrosovou.
- Třicet čtyři. - Prý tu pracuje.
Co od ní chceš?
Nejsi od policajtů, že?
Ne…
- Jsem její dcera. - Do prdele.
To jsem nečekala.
Mám řádek!
Řádek.
- Tady. - Máme řádek.
Já!
Řádek.
Řádek neplatí.
Ne jedno číslo. Hrajeme o celý řádek.
Tak co? Pracuje tu, nebo…?
Pracovala tu, ale před rokem odešla.
Sedmdesát šest.
Máte na ni číslo nebo nevíte, jak by se dala zkontaktovat?
Tvoje máma si hodně vytrpěla. Nech ji na pokoji.
Sedmnáct. Jedna, sedm.
Máme řádek.
Pojď sem ještě.
Podívej.
Zkusím ti ji najít.
- Bydlíte v motelu? - Ano.
Dám ti vědět, když něco zjistím.
- Hodně štěstí s bingem. - Díky.
Není tu.
Už tu nepracuje.
Sedmdesát sedm. Sedm, sedm.
Potřebuješ jen 20.
Chybí mi ještě dva.
Jestli vyhraju, platím pobyt na motelu.
Fakt?
Osmdesát šest. Osm, šest.
Hele, ptají se na ni.
- Šedesát tři. - Jo.
Zbývá mi poslední. Dvacet.
Dvacet.
Dvacet vyhrává! Dvacet.
Šedesát šest. Šest, šest.
- Sedmdesát sedm. - No tak.
- Dvacet. Dva, nula. - Bingo!
- Bingo! Ona! - Super, jdeme.
- Bingo. - Máme bingo.
Mám štěstí, protože jsem se narodila nohama napřed.
Máme bingo.
Není to pětihvězda, ale…
- Lepší než spát v autě. - Ano.
Sto padesát šest.
Tady.
- Kdo bude s kým? - Můžeme…
Teď ty.
Jsi se mnou.
Spíme spolu?
Dobrou noc.
Tak jo…
Můžu si vzít tuhle postel?
Mám úchylku na zavírání dveří.
Mně jsou dveře šumák.
Totó. No tak.
Pojď.
Můžu jít čůrat?
Ne, nemusíš se mě přece ptát.
Ne, panebože… Ne! Co to děláš?
Co to děláš? Hej!
Co to sakra děláš?
To je José Luis, že?
Chápeš to? Hej!
Co to do prdele je?
Co je to s tebou?
Cože? Kde máš hlavu?
Kde jsi? Já to nedám.
Už to nevydržím. Já prostě nemůžu!
Nemůžu!
Promiň.
Nejsem takový.
Fakt ne. Nevím, co se stalo.
Tenhle rok jsem…
Nebyl jsem sám sebou.
Déle než rok, fakt.
Ještě před odloučením jsem nebyl sám sebou.
Moje žena Mamen říkávala, že jsem jako duch.
Necítila se milovaná.
Miloval jsem ji nejvíc.
Ale ona to necítila.
No…
co mám dělat, aby to cítila?
Ahoj, tati.
Děláme věci, které něco znamenají, že?
Vysoká škola, rodina…
Řekl bys…
že dovolená všechno zlepší, ale není to pravda.
„Musíš být šťastný.“
„Nesmíš být smutný.“
„Máš všechno.“
„Co je s tebou? Máš všechno, jde to skvěle.“ Jasně.
„Žij dneškem.“
Jak se to dělá?
Jak se vůbec žije?
Dělám všechno, co společnost očekává.
Medituju, chodím na akupunkturu, na terapii, plavat…
Kupuju si i krémy.
Všechno dělám, ale je to zbytečné.
Nikdo není oukej.
Když se usmívají, je to falešný úsměv.
Je to na hovno.
Žít není snadné.
Potřebuješ lithium.
Co potřebuju?
Lithium.
Díky lithiu chceš žít.
Lithium?
Tady to máš špatný…
Ale my to zas máme špatný tady…
Každý máme svoje problémy.
Pěkný a svěží!
Podívej, jak jsem pěkně svěží.
Vrátíš se za bráchou?
Ne.
Není to poprvé.
Já jsem prostě takový,
a on takový není.
Bojí se.
Já se taky bojím, ale nenechám se tím ovládat.
Strach je na hovno.
Máš pravdu.
Co budeš dělat?
Já nevím.
A ty?
Nevím.
Stříbrný polibek.
Maribel?
Maribel!
Dáš si?
Nemám ráda tabák.
Jako malá jsem se snažila mluvit hlubším hlasem, ale…
Už ne.
Víš, co jsem vždycky chtěl?
Co?
Kozy.
Jako máš ty. Jen tak.
Můžu?
- Můžu si na ně sáhnout? - Ano.
Jsou skvělý!
Stačí. Znervózňuje mě to.
Promiň.
Ne, promiň, já jen…
Jsem nervózní, protože se mi to líbí.
Kamarádka mi jednou…
sáhla na prsa ze srandy a…
A…
Já nevím.
Já nevím. Bylo to…
Nevím.
Taky mám kamaráda, který…
je to s ním sexy.
- Jo. - Nedokážu to popsat.
Ale někdy… nevím.
Můžu…
to zkusit?
Jen ať vidím…
Ať ví, jestli…
Jestli…
Vadilo ti to?
Ne.
- Ne? - Ne.
- Řekni, jestli ti to vadilo. - Ne.
Udělej to znovu.
- Znovu? - Jo.
Dobře.
Jen ať vím, jestli…
se něco stane.
Vadilo ti to?
- Ne. - Ne?
Ne.
Dobře.
Víš, co je silnější než strach?
Co?
Zvědavost.
Páni.
Prosím.
Doktor tu brzy bude.
Je studený.
Rosito.
Uvař jí další čaj.
Víš, že za to můžeš jenom ty?
Nezačínej, Coco.
Nepřestalas, dokud jsem nepotratila.
Nebuď směšná.
Směšná?
Ztráta dítěte je směšná?
Víš, proč se těhotenství nepovedlo?
Protože ti je skoro 80!
Já ti dám 80! Ty mrcho!
Jak se opovažuješ mě obviňovat?
A já ti tolik pomáhala.
S čím?
- S čím jsem jsi mi pomohla? - Se vším!
Vzdala jsem se dcery.
Vzdala ses jí, protože jsi byla na mizině!
Vážně si myslíš, že jsem s tebou byla celou dobu pro peníze?
Proč jinak?
Končím.
No dobře, jak chceš. Vypadni.
Jistě že odcházím.
- Odcházím. - Tak do toho!
- Myslím to vážně. - Běž!
Vypadni. Otevři si dveře a vypadni!
Padej! Mně je bez tebe dobře! K ničemu tě nepotřebuju!
Podívej, jak mi to jde! Jsem ráda, že jsi vypadla!
Co sis sakra myslela? Vypadni!
Je pryč…
Nové informace o smrti obchodníka Artura Weizega.
Potvrdilo se, že nezemřel přirozenou smrtí.
Podle policie je hlavní podezřenou Dora Galánová.
- Nemáme další informace o… - Muñeco.
Muñeco!
- Cože? - Arturo Weizeg zemřel minulé úterý doma.
Příčina smrti není známá.
- Haló? - Haló.
Ty jsi Pilařina dcera, že?
Jsem Valle z binga.
Jo.
Co se děje?
Hele, našla jsem tvou mámu. Měla jsem štěstí a našla jsem ji.
- Slyšíš mě? - Ano, jsem tady.
Máš tam tužku?
Jo, mám.
Napiš si to.
Pasaje de los Monos, 25.
Je to v Chinatownu v Hlavním městě.
Dobře.
V poledne tě bude čekat.
Dobře.
Ještě něco…
Totó. Pojď sem.
Sakra.
- Mám v pokoji lva. - Co?
Lva?
To je super!
Nic tu není.
Žádný lev tu není.
- Co? - Jsi si tím jistá?
- Ležel tu lev, sakra! - Smrdí to jako lev.
- Nezdálo se ti to? - Ne, nezdálo.
- Viděla jsem ho. - A Akin?
Byl pryč, když jsem vstala.
Do prdele!
Benga…
Sakra, benga…
Benga.
Viděli jsme zprávy. Hledají tě.
Zabilas toho hajzla, co?
Nic jsem neudělala.
Nevím, co dělat.
Nechci vám dělat potíže.
Jdeme.
Benga.
Jdeme.
Běž.
Tudy! No tak! Ty první, José Luisi.
Podej Totóa.
Honem! Skoč.
No tak!
Takový dělala moje babička. Bůh jí žehnej.
Brouci, chrobáci…
Kudy?
Tudy.
Dobrý den.
Musí to být tady.
PRÁDELNA WANG
Ty jsi Dora, že?
Ano.
Pojď za mnou, čeká na tebe.
Dovnitř.
Tady?
Tak jo.
Haló?
Doro.
Co tu děláte? Kde je?
Tvá matka tu není, zlato.
Nevíme, kde je.
Ani mě nechce vidět.
- Vypadáš přesně jako ona. - Co chcete?
Proč jste mě přivedla?
Chci ti pomoct, Doro.
Jsi v ohrožení života.
Coco se nezastaví.
Co proti mně má?
Proč mě viní?
Z mnoha důvodů.
Posaď se, jestli to chceš vědět.
Před šestnácti lety,
když ses narodila,
se všechno změnilo.
Coco zjistila, že je Pilar těhotná,
a, víš,
úplně se pomátla.
Začala být agresivní, násilnická…
Byla…
vzteky bez sebe.
Pilar toho dne zmizela.
Tomu nerozumím.
Byla přece mladá a otěhotněla.
- Co to má společného s Coco? - Tvoje máma mě viní.
Každý ví, že za to vždycky může matka.
Vždycky.
Je vinná, že ji vychovala v úctě mužům.
Je vinná, že dovolila, aby ji Arturo, ten starý prasák,
zneužíval a oplodnil.
A také zavírala oči,
byla zticha
a myslela si, že proto, že se to stalo i mé matce a mně,
tak je to normální.
Tak normální,
že jsem litovala jenom Coco.
Dokonce jsem při ní stála
a dívala se, jak bije Pilar do břicha, aby potratila.
Odpustila jsem jí tolik.
Tolik.
Ale už ne.
Je konec.
Ale podívej…
Všechno dopadlo dobře.
Nebylo to k ničemu.
Osud si přál, aby dítě přežilo.
Jsi tady.
Když jsem se jako malá dívala na zprávy,
myslela jsem, že nikdy nezvládnu žít se vším tím zlem,
ale zvykneš si na to.
Je to dospělost.
Jsi jeho jediné dítě
a jeho dědička.
A bude z tebe nejbohatší a nejmocnější holka v zemi.
OTEVŘENO
Benga!
Stát!
Stát! Policie!
Utíkej!
Stůj!
Stát, sakra!
Stát! Policie.
To bylo dobrý!
Sakra!
Koukejte!
Kdyby to bylo na zemi…
Skvělý! Koukejte na něj!
Nechytíte ho!
Stůj! Policie!
Pojď sem!
Stát!
- Dora Galánová, že? - Ano.
Pojďte se mnou. Jste zatčena.
Co?
Říkali, že už bude venku.
Šéf potřebuje nejdřív podpis.
Už jde.
Holka, co zabila Weizega? Je to její táta.
- Je to naše kamarádka. - Cože?
- Nikoho nezabila. - Ne…
Jste její otec, že?
Máme záznamy z bezpečnostní kamery,
které potvrzují, že to byla nehoda.
Nařídil jsem její propuštění.
Hned bude venku.
Díky.
Tady je.
Totó!
Ahoj.
Jdeme, Doro.
Díky.
Nejsi můj táta.
Doro!
Po potvrzení soudcem a po testu DNA,
který dokazuje, že Dora Galánová je dcerou zemřelého,
bude dědictví po panu Arturovi Weizegovi Molinovi
rozděleno následovně…
Dvě třetiny připadnou jeho jediné dceři, Doře Galánové,
z čehož polovina patří paní Coco Cabrerové.
Poslední třetina, která je k dispozici,
je v závěti určena paní Coco Cabrerové.
To znamená, že Dora Galánová a Coco Cabrerová jsou technicky
jedinými akcionářkami obchodního konglomerátu W.
Kdo je to?
Paní Maribel si přišla pro své věci.
Dobře.
Za pět minut budu hotová. Pošli ji sem.
Dnes je trochu klidnější, ale včera…
Tady jsi.
Pojď dál, Maribel.
Bereš si tohle?
Je to moje.
- Není to tvoje. - Je.
Koupila jsem to v Římě.
- Já to vybrala. - Já to koupila.
Fajn. Nebudu se hádat kvůli talíři.
Ber to jako dárek. Je to tvoje.
Možná je ti to jedno, ale…
Měla jsem těžkých pár dní.
Bez tebe… ani nevím, které prášky brát,
ani kdy.
Zradila jsi mě.
Nedalas mi na výběr.
Já vím.
Byla jsem k tobě nespravedlivá,
ale…
když jsem teď sama,
úplně sama,
mi došlo, že tě potřebuju.
Coco.
Dneska se těžko hledají kvalifikovaní sluhové.
- Cože? - Dělám si legraci.
Víš, ono…
Je mi trapné ti to říct.
Chci tě zpátky.
Dej mi šanci.
Můžeme začít znovu.
Jsi neskutečná, Coco.
A… i s Dorou, jestli chceš.
Nakonec,
je to Arturova dcera a tvoje příbuzná.
A možná by se časem stala dcerou, kterou jsme obě ztratily.
Mám tě prosit, Maribel?
Podívej se na mě! Tohle jsem.
Stařena, která potřebuje péči.
Ne, Coco. To ne. Proboha. Prosím. Tohle ne, Coco.
Tohle ne, Coco.
To nic.
To je ono.
Maribel…
Tyhle podnosy chci do jídelny.
Ingrid!
Už tě tu nechci vidět.
Kdo je to zase?
To bolí.
- Máte ráda Španělsko? - Miluju ho.
S ní je ještě lepší.
Jak se směje.
Tady jsem, přátelé.
Další rundu!
Tohle udělám. Uhni.
Tenhle podnos.
Pojď, holka, rozjedem to.
Zdravím.
- Už se ukázala? - Ještě ne.
Zjistíme, co se děje.
Zdravím. Jméno?
Skvěle. Díky.
- Jméno? - Dora Gal…
Dora Weizegová.
Pardon. Běžte.
Jména?
Neříkej jí to. Muñeco.
Jsou se mnou.
Musí být na seznamu.
Jo, ale jsou se mnou.
Nejsou na seznamu, tak je tam nemůžu pustit.
- Běžte se někoho zeptat. - Ne.
Hele, zlato.
Jsem já na seznamu?
- Ne. - Ne.
A pustilas mě.
- Ano, ale vy jste… - To je sakra pravda.
Jsem, kdo jsem, a oni jsou se mnou. Tečka.
Můžete sem poslat Melanii, prosím?
Hele,
není to žádná věda.
Jsem dcera Artura Weizega a přivedla jsem dva hosty.
Napíšu to tam.
„Dora Weizegová
plus dva.“
Teď nás můžeš odškrtnout.
A je to.
- Jdeme. - Sakra.
Páni…
- Hromada prachů. - Kdes byla?
Coco na tebe čeká. Jdeme.
No tak.
Nech mě.
Tady je. No tak.
Pojď.
Buďte přirozené, nepózujte. Mluvte spolu.
Čím chceš být, až vyrosteš?
Zpěvačkou.
Jestli máš sen
a bojuješ, aby sis ho splnila,
možná se stejně nesplní.
- Řekl ti to někdo? - Hotovo.
Je to drzá holka.
Hej, ty chuligáne. Pomoz mi s pytlem, je těžkej.
- Pytel. - Vysypem ho.
Ty seš neuvěřitelnej, zvedni to.
Můžete si ho pohladit, ano.
- Totó… - Je rozkošný.
Fešáku.
Dobře se s tebou kecá,
protože tihle snobáci už mi lezou krkem.
Pozéři.
Ahoj, zlato. Jak to jde?
Já nevím.
Asi bych si tu šílenost měla užívat a…
- Tady má cesta končí? - Ne.
Nekončí.
Ale měla bys vědět, že na konci cesty nic není.
Nic.
Všichni lžou.
Můj táta…
To není pravda.
Nezapomeň, co jsem řekla.
Všechno je pravda.
Třeba Diego je tvůj táta,
Arturo je tvůj táta.
Všechno je pravda.
Jen si vybereš, s jakou pravdou žít.
Ano? Dobrý večer.
Nechci rušit párty, ale je čas na přípitek.
Chceme zaslouženě přivítat
osobu, která je důvodem, proč jsme se sešli.
Coco Cabrerovou!
Díky. Děkuji vám všem.
Je skvělé mít tu tolik přátel.
Říká se, že za každým velkým mužem
je skvělá žena.
A za Arturem
jich bylo víc, což je překvapení.
Jedno je jisté, Arturo mě vždy dokázal překvapit.
Nikdy jsem se s ním nenudila. Nikdy!
Za to jsem vděčná.
Takže ti děkuju, Arturo.
Pojď sem, zlato.
Prosím.
Jsou tu dvě ženy,
dvě členky správní rady společnosti.
Dvě ženy, které budou bok po boku bojovat
jako sobě rovné,
aby správně vedly společnost a vdechly jí feminismus, mládí
a také sílu a odolnost.
- Nechutný. - Prosím?
Nechme to být.
Připijme si a bavme se.
Na začátek nové éry.
Vítej v rodině, Doro.
Napijeme se.
Až do dna, zlatíčko. Pij.
No, je mladá.
Je trochu nervózní, ale promluvím s ní.
Ještě neví, jak to chodí.
Pojďme se bavit.
Je čas tančit a pít! Máme tu párty!
- Na zdraví, Coco. - Díky.
Ano! To se mi líbí!
Jdeme!
- Odchází? - Nech ji.
Co se děje?
- Hej! - Muñeco!
Co teď?
Hodně štěstí.
Odvezu vás, jestli chcete.
Pak si pojedu po svém.
Tati,
to jsem já.
Takže…
Asi spíš, protože je pozdě, ale…
chtěla jsem ti říct…
že tě mám moc ráda.
A to je všechno.
Teď…
se chci vrátit domů
za svým tátou.
- Dobré ráno. - Dobré ráno.
- Kávu s mlékem. - Hned.
PILAR
Prosím.
Bude to 1,50. Cukr je támhle, ano?
Vypadáte, že jste měla těžkou noc, že?
DĚKUJEME ZA NÁVŠTĚVU
KONEC
Překlad titulků: Petra Babuláková