Downloaded from YTS.MX
‫- NETFLIX מציגה -‬
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫אני אהרוג אותך.‬
‫שטן קטן שכמותך.‬
‫שטן קטן.‬
‫לך תביא.‬
‫אבא?‬ ‫-מה?‬
‫אני יוצאת לעיר עם טוטו.‬
‫מתי תחזרי?‬
‫לא יודעת. אתקשר אליך אחר כך.‬
‫אסטריה ורובר באים ביום רביעי.‬
‫רק אנחנו כאן ליום ההולדת.‬ ‫-כן.‬
‫טוב, להתראות אחר כך.‬
‫בוא!‬
‫שומעת.‬
‫דורה, אין לי זמן לקחת את העוגה.‬
‫לעזאזל, אבא...‬ ‫-תיקחי אותה. ההזמנה על שמי, בסדר?‬
‫בסדר.‬ ‫-אל תפילי אותה.‬
‫בסדר, ביי.‬
‫קשת בענן!‬
‫- בשר חזיר - נקניקים‬ ‫שוק ואמגו -‬
‫באתי לקחת עוגה שהזמין דייגו גלאן.‬
‫את הבת של דייגו? וואו, איך גדלת.‬
‫איפה העוגה?‬
‫הנה היא.‬ ‫-בסדר.‬
‫אלוהים, איך היא גדלה.‬
‫היא ממש דומה לאמא שלה.‬
‫היא בכלל לא דומה לאבא שלה.‬ ‫-תשתקי, היא תשמע אותך.‬
‫הנה העוגה.‬
‫מזל טוב. כבר שילמו עליה, בסדר?‬ ‫-תודה.‬
‫ביי.‬
‫לעזאזל...‬
‫מה היא עשתה, טוטו?‬
‫מכשפה מזוינת.‬
‫בוא ניסע.‬
‫- נשיקת הכסף -‬
‫ועכשיו ל… ‬
‫לא.‬
‫לא, הפעם לא.‬
‫אתה עושה את זה כל שנה.‬
‫לא!‬
‫כן!‬ ‫-לא!‬
‫אחת, שתיים...‬ ‫-עזוב אותי!‬
‫שלוש, ארבע, חמש...‬ ‫-אתה ממש מעצבן!‬
‫לא ציפינו לך ביום שבו נולדת.‬
‫כבר אז עשית לנו צרות, מה?‬
‫כשנולדת, הוצאת קודם את הרגליים,‬
‫ואומרים שתינוקות שנולדים ככה הם בני מזל.‬
‫לכן את כזאת בת מזל.‬
‫היית כל כך...‬
‫כל כך קטנה, כל כך...‬
‫חסרת אונים, את יודעת?‬
‫ביום שבו נולדת, שינית את חיי.‬
‫מה?‬
‫אתה ואני לא דומים.‬
‫אנשים אומרים שאני דומה לאמא שלי.‬
‫טוב, את דומה לה יותר.‬
‫נכון.‬
‫אתה זוכר שיום אחד‬
‫איזו אישה באה לכאן?‬
‫אמרת שהיא חברה.‬
‫הייתי בערך בת 11 או 12.‬
‫דיברתם ליד הדלת כמה זמן.‬
‫אתה זוכר?‬
‫כמובן שאני זוכר.‬
‫האישה הזאת‬
‫הייתה אמא שלי, נכון?‬
‫למה אמרת לי שהיא חברה?‬
‫חשבתי שזה עדיף מאשר להגיד לך‬
‫שהיא אמא שלך ושהיא רוצה כסף.‬
‫נכון.‬
‫בטח.‬
‫אבא, אתה שיקרת לי.‬
‫אמרת לי שלא ראית אותה שוב.‬
‫שבי, בבקשה.‬
‫בבקשה.‬
‫זה נכון. ראיתי אותה רק באותה פעם.‬
‫אני לא מאמינה לך.‬
‫אני רוצה לפגוש אותה ולדעת למה היא עזבה.‬
‫היא חשבה שזה עדיף בשבילך‬ ‫כי היא לא הייתה בריאה.‬
‫אני רוצה לשמוע זאת ממנה, להבין.‬
‫גם אם הייתי רוצה לעזור לך לחפש אותה,‬ ‫אני לא יודע איפה להתחיל.‬
‫אתה כן יודע.‬
‫אני הולכת.‬
‫זה לא יקרה.‬
‫דורה.‬
‫דורה!‬
‫דורה, תחזרי לכאן!‬
‫אני הולכת לישון, דודה.‬
‫זה כדי שלא תשאירי טביעות אצבע.‬
‫פשוט תוציאי את זה החוצה. זה קל.‬
‫קדימה.‬
‫חשבתי שאוכל לעשות זאת, קוקו,‬ ‫אבל אני לא יכולה.‬
‫דיברנו על זה המון פעמים. ‬ ‫אני לא יכולה לסבול יותר.‬
‫אני לא יכולה לעשות זאת.‬
‫אל תהיי טיפשה. תקשיבי לי.‬
‫זאת בפירוש המתת חסד.‬
‫את יכולה לעשות זאת בעצמך.‬
‫בשם אלוהים, מריבל. הוא בעלי.‬
‫פתאום יש לך רגשות?‬
‫סבלתי דברים איומים למען המנוול הזה.‬
‫וגם את.‬
‫עכשיו תורנו,‬
‫כשעוד נשארה לנו מחצית חיינו לפנינו.‬
‫קדימה.‬
‫אני לא מנתקת אותו, קוקו.‬
‫את משגעת אותי, את יודעת?‬
‫שלום.‬
‫מי שם?‬ ‫-מה את עושה כאן?‬
‫הדלת הייתה פתוחה ו...‬
‫אני מחפשת את אמא שלי.‬
‫אני חושבת שהיא עבדה פה פעם.‬
‫מי הילדה הזאת?‬
‫אחת מכן צריכה להיות סבתא שלי.‬
‫מה אמרת על סבתות?‬
‫כן, זאת אני.‬
‫סבתא שלה?‬
‫רק רגע…‬
‫את התקשרת אליה?‬
‫מריבל,‬
‫תגידי לי מי הילדה הזאת.‬
‫ארתורו.‬
‫רוסיטה!‬
‫תתקשרי לפליקס.‬
‫אל תיגעי בשום דבר.‬
‫תפסיק לעשות סצנה. אני לא סובלת סצנות.‬
‫בואי.‬ ‫-עליי מוטל לשאת את הסבל הזה.‬
‫תרכיבי לו חליפה כהה של שלושה חלקים.‬
‫חולצה לבנה, נעליים שחורות, עניבה שחורה.‬
‫את פליקס, בבקשה.‬
‫כן.‬
‫אז את דורה?‬
‫הבת של פילאר.‬
‫את... הכרת אותה?‬
‫כמובן.‬
‫כשהייתי קטנה, ‬ ‫באנו לגור כאן בבית של דודה קוקו.‬
‫אמא שלך טיפלה בי ובבן דוד שלי.‬
‫אני זוכרת שיום אחד היא הרשתה לנו לעשן.‬ ‫היינו בני תשע או עשר.‬
‫הם זרקו אותה מהבית כשהיא נכנסה להיריון.‬
‫בהיריון איתי?‬
‫הם אמרו שהתינוק מת בלידה.‬
‫אבל בבית המכשפות הזה קשה לדעת מה האמת. ‬
‫את יודעת מה החלק הכי מטורף?‬
‫מה?‬
‫שהכול‬
‫הוא אמת.‬
‫הכול.‬
‫את מחליטה עם איזו אמת לחיות.‬
‫חכי כאן.‬
‫תראי.‬
‫בפעם האחרונה ששמענו ממנה, היא עבדה כאן.‬
‫זה בקפיטל סיטי.‬
‫- שדה פרג -‬
‫כלבה! אני לא מאמינה לך.‬
‫שקרנית!‬ ‫-לא נדבר על זה עכשיו.‬
‫את כועסת ובצדק.‬
‫קחי לוראזפאם.‬
‫הנה. זהו זה.‬
‫את לא יודעת מי זאת קוקו קבררה, כלבה,‬ ‫עם הפרצוף הזה של ילדה טובה ירושלים.‬
‫את נראית כמו נזיר עם השיער הזה.‬
‫אל תקראי לי נזיר, קוקו, בבקשה.‬
‫יפות, לדעתך?‬ ‫-כן.‬
‫אני אוהבת אותן.‬ ‫-הן שלך.‬
‫למה?‬
‫אני רוצה שתנעלי אותן.‬
‫ואת גם תזדקקי להן.‬
‫את מוציאה אותי מדעתי!‬
‫תנקי את זה.‬
‫תירגעי, בבקשה. בואי נבצע הערכה של המצב.‬
‫זה מה שאת רוצה, להיפטר ממני.‬
‫להיפטר ממך?‬ ‫-אל תדאגי.‬
‫אעשה זאת בעצמי.‬ ‫-מה את עושה, קוקו?‬
‫נפטרת ממני.‬
‫תזרקי את זה.‬ ‫-זה לא מה שאת רוצה?‬
‫קוקו, בבקשה! תפסיקי עם זה.‬
‫לא, שקרנית מזוינת שכמוך.‬
‫את יודעת שזה לא טעון.‬ ‫-באמת?‬
‫שאני אנסה?‬ ‫-קוקו, בבקשה!‬
‫לא! דודה, לא, בבקשה!‬
‫לא!‬ ‫-קוקו, בבקשה.‬
‫מה כל זה...?‬
‫זאת הייתה תאונה.‬
‫ארתורו כבר היה מת. לכן התקשרנו אליך.‬
‫התווכחנו, נפלט כדור ו...‬
‫בום!‬
‫מעניין איך תסבירי ‬ ‫שהאיש השני הכי עשיר במדינה‬
‫מת כמה דקות לפני שדפקו לו כדור בראש.‬
‫בכל מקרה...‬
‫מי שלחצה על ההדק הייתה הילדה.‬
‫מה?‬
‫הן רצו לנתק אותו מהמכשירים.‬
‫שמעתי אותן.‬
‫מה?‬
‫הילדה הזאת מדברת שטויות.‬
‫מי היא?‬
‫אנחנו לא יודעות. היא פרצה לבית.‬
‫היא הנכדה שלי.‬
‫אולי זאת לא הייתה תאונה אחרי הכול.‬
‫קוקו.‬
‫כלומר, הילדה הזאת נכנסה לשטח פרטי,‬
‫פרצה לבית‬
‫וירתה בבעלי עם האקדח הזה.‬
‫אלה העובדות.‬
‫ייתכן...‬
‫שהילדה הזאת היא רוצחת.‬
‫את צוחקת, נכון?‬
‫לא, יקירתי. אני לא צוחקת.‬
‫תתקשרי למשטרה.‬
‫תתפסו אותה!‬
‫כן, בטח.‬ ‫-אנחנו לא נרדוף אחריה, קוקו.‬
‫אני אתקשר למשטרה.‬ ‫-אתה תעשה את זה?‬
‫רוצחת!‬
‫תרדי למטה, דורה. ארוחת הבוקר מוכנה!‬
‫לעזאזל, אבא,‬
‫חלמתי חלום ממש מוזר.‬
‫הייתי בבית משפחת וייצג.‬
‫מי זאת משפחת וייצג?‬
‫בחייך, אבא. משפחת וייצג.‬
‫אבא?‬
‫אבא!‬
‫היי! אין אוטובוסים.‬
‫מה?‬
‫אין אוטובוסים.‬
‫הרוח הפילה עמוד תאורה.‬
‫הכביש חסום.‬ ‫-בסדר.‬
‫תודה.‬
‫את ילדה או אישה?‬
‫בוא נלך, טוטו.‬
‫בוא.‬
‫אני הרוסה, מותק. הרוסה.‬
‫תכננו את מסיבת יום הנישואים שלנו, ‬ ‫והוא היה כל כך נרגש...‬
‫ופתאום... זה קורה.‬
‫אנחנו רק אבק ברוח.‬
‫אפילו לא כסף...‬ ‫הכסף רק הופך את המצב ליותר גרוע,‬
‫הופך אותנו לחשופים יותר.‬
‫תודה, מותק.‬
‫כן, בסדר.‬
‫בסדר. אני יודעת, את תמיד שם בשבילי.‬
‫תמסרי את אהבתי למשפחה.‬
‫ביי. אל תעבירי לי יותר שיחות ‬ ‫אחרת לעולם לא נסיים.‬
‫תסלח לי, בלש.‬
‫איפה היינו?‬
‫כפי שאמרתי, קוקו,‬
‫אני צריך לדעת מה קרה, ‬ ‫כדי שאוכל לפתוח בחקירה.‬
‫האם ארתורו היה באמת מת כשהוא נורה?‬
‫אנחנו לא בדיוק בטוחות ‬ ‫אם הוא כבר היה מת או לא.‬
‫מריבל ואני חושבות שכן,‬
‫אבל אנחנו לא רופאות.‬
‫מאיפה האקדח הגיע?‬ ‫-זה מה שאני לא מבינה.‬
‫האקדח הזה היה שם במשך שנים.‬
‫איך הילדה הזאת הייתה יכולה לדעת?‬
‫העניין הוא שהכול קרה כל כך מהר,‬
‫ואני ממש מבולבלת.‬
‫הכול כל כך מעורפל...‬
‫אני לא יודעת מה להגיד.‬
‫אבל העניין הוא, שהיא ברחה.‬
‫אדם חף מפשע לא בורח במצב כזה.‬
‫אז, אני צודק אם אני אומר‬
‫שהנערה שירתה בו היא הנכדה שלך?‬
‫מי יודע?‬
‫זה מה שהילדה אומרת,‬
‫אבל מריבל לא דיברה עם הבת שלה כבר שנים.‬
‫כן. היא הנכדה שלי.‬
‫הבת של פילאר.‬
‫חשבתי שהיא מתה בלידה.‬
‫לפני כמה קיצים,‬ ‫אבא שלה התחיל להביא אותה לעיירה.‬
‫אנשים התחילו לומר שהיא הבת של פילאר.‬
‫תמיד חשבתי שזאת רק רכילות.‬
‫עד אתמול בלילה.‬
‫הילדה הזאת באה לחפש משהו.‬
‫היא נכנסה לכאן,‬ ‫כל כך מרוצה מעצמה, רזה, שחצנית… ‬
‫פליקס.‬
‫אנטוניו,‬
‫אתה יודע שאתה לא יכול ‬ ‫לגבות עדויות בלעדיי כאן.‬
‫כן. הגברת עייפה מאוד.‬
‫לא ישנו כל הלילה.‬
‫בגילה…‬
‫טוב, נמשיך בפעם אחרת.‬
‫קבלי את תנחומיי, קוקו.‬
‫אעשה כמיטב יכולתי לעזור.‬ ‫-תודה, אנטוניו.‬
‫רוסיטה, תלווי את האדון לדלת.‬
‫בדקתי את הצוואה, ויש כמה תרומות.‬
‫אבל האמת היא שהכול די פשוט.‬
‫לא היו לו ילדים, אז את היורשת היחידה.‬
‫את לא מתכוונת להגיד לו?‬ ‫-מה?‬
‫פליקס צריך לדעת.‬
‫מה אני צריך לדעת?‬
‫אני בהיריון.‬
‫בהיריון?‬
‫נכון.‬
‫ארתורו לא תמך בי בעניין הזה.‬
‫הוא חשב שאני זקנה, היית מאמין?‬
‫עברתי טיפולי פוריות יקרים‬
‫שמבוססים על שליית בלוגה, תאי גזע,‬
‫וקצת מזה וקצת מזה.‬
‫ומתברר...‬
‫שאני בחודש השלישי.‬
‫זה נס.‬
‫אני חושבת שהלכנו לאיבוד, טוטו.‬
‫דורה, אולי טעיתי,‬ ‫אבל את לא יכולה סתם ללכת ככה.‬
‫יש דרכים אחרות לעשות דברים, לעזאזל.‬
‫אני מודאג.‬
‫אני מודאג. תני לי לעזור לך, בסדר?‬
‫אני אבוא לקחת אותך. נוכל לעשות את זה ביחד.‬
‫בוא, טוטו.‬
‫היי, את! היא יכולה לעזור לי.‬
‫בואי לעזור לי.‬
‫בואי!‬
‫בואי הנה, לעזאזל!‬
‫את לא תעזרי לי?‬
‫כלבה שכמותך!‬
‫לא!‬
‫סליחה...התחלנו ברגל שמאל.‬
‫בוקר טוב, ערב טוב, נימוס זה חשוב.‬
‫בבקשה, ילדה יפה.‬
‫את יפה. כן, היא מהממת.‬
‫בבקשה, תעזרי לי.‬ ‫-אתה קשור?‬
‫כן, אני קשור.‬
‫מי קשר אותך?‬
‫הבוס הבן זונה! אני אקרע אותו לגזרים.‬
‫בן זונה.‬
‫בן זונה!‬ ‫-אני אדבר איתו.‬
‫לא.‬
‫המ...‬
‫המפתח.‬
‫המה?‬
‫המפתח.‬
‫תביאי את המפתח.‬ ‫-איזה?‬
‫המנוף.‬
‫בתוך המנוף, מהר!‬
‫במנוף. הבוס הבן זונה. המפתח.‬
‫זה המפתח.‬
‫בסדר.‬
‫מהר!‬
‫את יכולה לעשות את זה, מותק.‬
‫את יכולה לעשות את זה.‬
‫מה שמך?‬
‫אני מונייקו. אל תגיד לה, מונייקו.‬
‫עכשיו אמרת לה, אידיוט!‬ ‫-מונייקו?‬
‫ואת?‬
‫אני דורה.‬ ‫-דורה.‬
‫בבקשה.‬
‫טוב, בסדר.‬
‫כן, נו כבר!‬
‫אנחנו נעשה את זה. אנחנו הכי טובים!‬
‫טוטו!‬
‫טוטו! בוא הנה!‬
‫בוא הנה!‬
‫בוא, טוטו!‬
‫בוא אליי.‬
‫בוא נלך.‬
‫לא.‬
‫סגרתי את חשבון החיסכון שלנו.‬
‫מקום החניה השכור רשום על שמך עכשיו.‬
‫שיניתי גם את המנוי שלנו במכון הכושר,‬ ‫המבצע לזוגות.‬
‫המנוי שלך על שמך ואני ביטלתי את המנוי שלי.‬
‫בחיים לא הלכתי למכון וגם לא אלך,‬
‫אז אין טעם.‬
‫טוב, אני אפסיק להטריד אותך, כי‬
‫אני יודע שאת שונאת הודעות ‬ ‫באורך של יותר מדקה.‬
‫טוב, אז...‬
‫ביי.‬
‫- מאמן‬ ‫השיחה הסתיימה -‬
‫- מחק תוכן -‬
‫- מוחק -‬
‫המערכת נעולה.‬
‫המסלול לא נמצא.‬
‫מה, לעזאזל?‬ ‫-תקלה במערכת. ‬
‫אני לא מאמין.‬ ‫-כביש אבוד.‬
‫מה זה?‬
‫תסלח לי.‬
‫זאת הדרך ללאס פלמרס?‬
‫אני חושבת שהלכנו לאיבוד.‬
‫לכו מכאן. תסתלקו.‬
‫מה?‬
‫היי! תתנהג בכבוד!‬
‫רוצה שאני אטפל בו?‬ ‫-לא.‬
‫אני יכול להוריד לו את הראש!‬ ‫-תהיה בשקט. אל תזוז.‬
‫תישאר.‬
‫שלום.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫שלום.‬
‫למה?‬
‫מה אתה עושה כאן?‬
‫אני רק עצרתי לחלץ עצמות.‬
‫ומה לא בסדר?‬
‫איתי?‬ ‫-כן.‬
‫כלום.‬
‫למה?‬
‫כי ברור שמשהו לא בסדר.‬
‫לא היית מבינה גם אם הייתי אומר לך.‬
‫יום אחד, אתה קם...‬
‫אני חושבת שאתה מחפש יותר מדי.‬
‫הפסקת פעם לחפש?‬ ‫-אבל צריך לחפש, נכון?‬
‫לא.‬ ‫-את לא מחפשת?‬
‫אז איך מסתדרים?‬ ‫-לפעמים דברים פשוט קורים.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫איך?‬
‫לא!‬
‫-מה זה היה?‬
‫למה עשית את זה?‬ ‫את לא יכולה סתם ככה לנשק זרים.‬
‫נכון! תגיד לה שהיא לא יכולה.‬
‫אני אדם טוב, אבל אם תיתקלי במישהו...‬
‫מצטערת, אני רק...‬ ‫-את רואה?‬
‫ראיתי שאתה עצוב, וזה פשוט קרה.‬
‫פשוט תשכח מזה.‬
‫היא נתנה לך את נשיקת החיים. נשיקת החיים.‬
‫אקח אתכם לתחנת האוטובוס‬ ‫ואז אני אמשיך בדרכי.‬
‫תודה.‬
‫למה את נוסעת לקפיטל סיטי?‬
‫אני...‬
‫אני מחפשת את אמא שלי. ‬ ‫אפשר להפעיל את הרדיו?‬
‫כן.‬
‫איש העסקים ארתורו וייצג ‬ ‫מת בנסיבות חשודות...‬
‫קוראים לו מונייקו?‬
‫המשטרה חוקרת...‬ ‫-תוכל לחגור חגורת בטיחות?‬
‫...איש העסקים היה חולה במשך יותר משנה.‬
‫אני אוהבת את השיר הזה.‬
‫לעזאזל.‬
‫כן, לעזאזל! ‬ ‫תראו לי את הירכיים האלה מתנועעות.‬
‫בדיוק. ככה.‬
‫קדימה.‬
‫כן!‬
‫לעזאזל!‬ ‫-סליחה.‬
‫למה את מצטערת?‬
‫לא, זאת הייתה אשמתי.‬
‫תיזהרו.‬
‫אלוהים ישמור.‬
‫הכתם לא יורד, גברתי.‬ ‫-תעזבי את זה.‬
‫אקח את המזוודות.‬ ‫-בסדר גמור.‬
‫נכון שאומרים על נשים בהיריון שהן זוהרות?‬
‫אני חושבת שזה נכון.‬
‫מה לא בסדר איתך?‬
‫איתי? שום דבר. הכול תמיד בסדר איתי.‬
‫תמחקי את ההבעה הזאת מהפרצוף‬ ‫או שמשהו באמת לא יהיה בסדר.‬
‫זה איום?‬
‫מריבל...‬
‫הילדה הזאת באמת הטרידה את שלוותנו.‬
‫זה ברור. היא העלתה באוב רוחות רפאים מהעבר.‬
‫אבל אני ממש לא הייתי רוצה...‬ ‫-היא לא יודעת כלום.‬
‫אבל את כן.‬
‫ודם סמיך ממים.‬
‫את המשפחה שלי. אני יודעת זאת כבר זמן רב.‬
‫הפנים שלך נפולים.‬
‫אתן לך כמה מהכדורים שלי.‬ ‫את לא תאמיני כשתראי את ההבדל.‬
‫יש לי בקבוק חדש איפשהו. איפה שמתי אותו?‬
‫בגלל שאת תמיד מסדרת מחדש...‬
‫את יודעת מה אני חושבת?‬
‫אוכל להכריז על ההיריון שלי ‬ ‫במסיבת יום הנישואים.‬
‫אנחנו לא מבטלים אותה?‬ ‫-לבטל אותה? למה?‬
‫את מתכוונת בגלל ארתורו. אני יודעת, אבל...‬
‫איך זה קשור לעניין?‬
‫כבר ביקשנו לשריין את התאריך‬ ‫וכמעט 300 אורחים אישרו הגעה.‬
‫זה בשבוע הבא, קוקו. זה יתנגש עם הלוויה.‬
‫דרך אגב, כדאי שנשרוף את גופתו.‬
‫זה יהיה מוזר לקבור מישהו בלי ראש.‬
‫יש לו ראש. חסרים לו רק הפנים. ‬
‫אני חושבת‬
‫שזה יהיה ממש מקסים.‬
‫לאחר המוות, מגיעה לידה.‬
‫בכנות, רק המחשבה על זה,‬ ‫זה טוב מדי בשביל שזה יהיה אמיתי.‬
‫כתוב שהאוטובוס הבא יגיע בעוד שעתיים.‬
‫אתם תחכו כאן שעתיים?‬
‫לא, נוכל ללכת לאכול משהו בסביבה.‬
‫אתה רעב?‬ ‫-כן, בנאדם. אני אדם רעב.‬
‫אני רעב כמו שרעב יכול להיות.‬
‫בסדר.‬
‫אני אוכל משהו אתכם, ואז אני אמשיך בדרכי.‬
‫- בר וודו -‬
‫שלום.‬
‫אנחנו יכולים... לקבל משהו לאכול?‬
‫- סלון יופי -‬
‫כן, אתם יכולים לשבת.‬
‫תודה.‬ ‫-תודה.‬
‫ניסיון.‬
‫זהירות, יש ירח מלא הלילה.‬
‫אני הולך לשירותים.‬
‫אחת, שתיים. ‬
‫בזמן האחרון...‬
‫מוזיקה עושה לי משהו ממש מוזר.‬
‫אני מרגישה כאילו…‬
‫טוב, זאת לא ממש הרגשה. זה כאילו…‬
‫זה כאילו שהמוזיקה‬
‫יכולה‬
‫לגרום לי…‬
‫לא חשוב, זה לא חשוב.‬
‫זה טיפשי.‬
‫אני צריכה לשירותים.‬ ‫-כן, אתם אוהבים ללכת לשירותים.‬
‫יש לנו מבקרים.‬
‫תיזהרו.‬
‫השירותים מאחור.‬
‫- אבא ‬ ‫5 הודעות חדשות -‬
‫לעזאזל!‬
‫מה?‬ ‫-הבהלת אותי.‬
‫מה העניין?‬
‫אני עד כדי כך מכוער?‬
‫אני הולך להתגנדר, וכדאי לך להיזהר לידי‬
‫כי...‬
‫יש ירח מלא הלילה!‬
‫מה זה?‬
‫נוזל לניקוי שמשות רכב.‬
‫הוא הופך הכול לברור כשמש.‬
‫אני לא מרגיש כלום.‬
‫אתה בטוח?‬
‫בן זונה שכמוך! ‬
‫איך אתה מעז לעשות את החרא ההומואי הזה?‬
‫תירגע.‬ ‫-תסתום את הפה! "תירגע"?‬
‫איך אני יכול להירגע?‬
‫אתה מתרומם מזוין, עושה לנו בושות!‬
‫לך לעזאזל!‬
‫אני אלמד אותך לקח.‬
‫מונייקו!‬
‫מונייקו, תחזור!‬
‫תפסיק!‬ ‫-הוא נשך אותי!‬
‫בוא הנה.‬ ‫-הבן זונה הזה!‬
‫קדימה!‬
‫הוא נשך אותי, לעזאזל!‬
‫תעזבו אותי!‬
‫תעצרו אותו! ‬
‫מה אתה עושה? בוא ניסע.‬
‫מהר, תיכנס.‬ ‫-תעזבו אותי! ‬
‫ביי-ביי!‬
‫היי, אל תיתנו לו לברוח!‬
‫אמרתי לכם לתפוס אותו!‬
‫קרקסנו להם את הצורה!‬
‫אתם בסדר?‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫מי זה היה?‬
‫אחי.‬
‫כיסחתי לו את הצורה. אני אוכל אותו חי!‬
‫אסור לך לחזור. אסור לו לחזור לשם.‬
‫אסור לך.‬
‫זה מה שאנחנו צריכים.‬
‫זה...‬
‫מה זה?‬ ‫-זה?‬
‫זה סם.‬
‫סם שהוא משתמש בו, אבל הוא לא משפיע עליי.‬
‫תראה מה זה! תראה!‬
‫רואים את זה?‬ ‫-כן.‬
‫אבל... אני לא עושה כלום!‬
‫מה זה היה?‬ ‫-תראו, אני לא נוהג!‬
‫היי, תראו!‬
‫זה לא מ...?‬
‫זה מ...‬
‫זה לא...?‬
‫זה הוא!‬
‫תעצור.‬ ‫-אני לא יכול.‬
‫תעצור.‬ ‫-לא יכול!‬
‫תעצור!‬
‫לא יכול!‬ ‫-אתה כן יכול!‬
‫תעצור!‬ ‫-אני לא יכול.‬
‫אתה יכול, תעצור!‬
‫מה זה? זה מים?‬
‫זה מים!‬
‫תראו, תראו.‬
‫תראו מי התעורר.‬
‫מר בובאלו. ‬
‫מה המצב?‬
‫היית אש אתמול בלילה.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫איבדנו את זה לגמרי אתמול.‬ ‫-לגמרי.‬
‫לעזאזל.‬
‫אבל זה היה כיף.‬
‫אז?‬
‫לילה אחד של כיף לא משנה את המצב.‬
‫אבל זה היה טוב.‬
‫אבא…‬
‫אני בסדר.‬
‫אל תדאג.‬
‫אני…‬
‫משהו קר לדרך?‬ ‫-בטח.‬
‫מקל.‬
‫מקל, מים.‬
‫אתה לא רוצה את המקל?‬
‫הפרחים עם הגבעולים והעלים שלהם.‬
‫בלי תוספות ירק.‬
‫מאתיים זרים, כל אחד.‬
‫כן. תעדכן אותי. להתראות.‬
‫בוא הנה.‬
‫תן לי את הכף שלך.‬ ‫-מריבל, הם התקשרו?‬
‫שב.‬
‫הם לא מצאו אותה.‬
‫לא.‬
‫חשבתי שאולי כדאי שנשכח מהמשטרה‬
‫ושנעשה בעצמנו משהו בנידון.‬
‫למה את מתכוונת?‬ ‫-למה שאמרתי.‬
‫נעשה את זה בעצמנו.‬
‫את צריכה שארד לפרטים?‬
‫קוקו.‬ ‫-מה?‬
‫לא את זה.‬
‫את רואה?‬
‫אני לא יכולה לבטוח בך.‬
‫את אומרת שאנחנו משפחה, אבל זה שקר.‬
‫אל תתחילי. אל תלכי לשם.‬
‫לאן?‬
‫אל תגידי דברים שאת תתחרטי עליהם אחר כך.‬
‫שאני אתחרט עליהם?‬
‫שבי.‬
‫רוצה קצת?‬
‫לא. לא מתחשק לי.‬
‫לא מתחשק לך.‬
‫תראי, אני זאת שצריכה לרתוח מזעם.‬
‫אבל האמת היא,‬ ‫שלא אכפת לי אם ידעת שהיא בחיים,‬
‫אם הבאת אותה לכאן או לא.‬
‫אני סולחת לך, מריבל.‬
‫אני סולחת לך אם את באמת רוצה שאסלח לך.‬
‫אם את רוצה בזאת,‬
‫את חייבת להיות בצד שלי‬
‫ולעזור לי למצוא אותה.‬
‫שימי קץ ללחץ הזה שממיט חורבן על הבטן שלי.‬
‫את צריכה לבחור.‬
‫או שתישארי איתי ואנחנו נשתלט על העסק,‬
‫על הבית, על הכול,‬
‫או שתשכרי לעצמך דירה קטנה‬
‫ותיסעי באוטובוס פעם בחודש ‬ ‫לבקר את הנכדה שלך בכלא.‬
‫תבחרי.‬
‫קדימה.‬
‫- שטח ציד פרטי -‬
‫היי!‬
‫ג'יימס בראון.‬ ‫-פרדי מרקיורי.‬
‫מדונה.‬ ‫-רוסיו חוראדו.‬
‫רפּאל.‬
‫רפאל.‬ ‫-רפאל.‬
‫אריתה פרנקלין.‬
‫שאקירה.‬
‫איימי ויינהאוס.‬ ‫-חוסה פליסיאנו.‬
‫לולה פלורס.‬ ‫-צ'ט בייקר.‬
‫הקלאש.‬ ‫-טינה טרנר.‬
‫סטיבי וונדר.‬ ‫-הרולינג סטונס.‬
‫היי, תודה.‬
‫על שהסעת אותנו.‬
‫על לא דבר.‬
‫ו…‬
‫זאת ממש לא טרחה ללתת לכם טרמפ.‬
‫טוב, אז אני אמשיך בדרכי.‬
‫מה תגידי לה כשתפגשי אותה?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אני לחוצה.‬
‫לשם?‬
‫כן, לשם.‬
‫נראה לי.‬
‫אמא שלך עובדת כאן?‬
‫אני לא יודעת.‬ ‫-זה נראה כמו בית זונות.‬
‫זה באמת נראה ככה!‬
‫שנחכה פה?‬
‫לא.‬
‫טוב, איך שאתם רוצים.‬
‫- ברוכים הבאים לשדה פרג -‬
‫ערב טוב.‬
‫אתם ארבעה, נכון? בואו איתי.‬
‫בואו אחריי. ‬
‫בכמה כרטיסים תרצו לשחק?‬
‫אתם צריכים לשחק ולשתות כאן, ‬ ‫אחרת אתם צריכים לעזוב.‬
‫כמה לתת לכם?‬
‫אתם ארבעה? אז ארבעה. אחד לכל אחד.‬
‫אתם מקבלים כרטיסי אשראי?‬ ‫-בטח, מותק.‬
‫כמובן. מה להביא לכם?‬
‫בקבוק מים.‬
‫גם בשבילי.‬
‫מיץ אננס.‬ ‫-גם בשבילי.‬
‫זה 48 אירו.‬
‫"...המכשפה הפכה אותי לפרח‬
‫"היא חטפה אותי בליל ירח‬
‫"חטפה כהרף עין‬
‫"הפכה אותי לפרח בליל ירח‬
‫והשקתה אותי ביין‬
‫"אמור נא לי, אמור נא לי,‬ ‫אמור נא לי, אדוני הטוב‬
‫"'כמה יצורים קטנים‬ ‫מצצת אתמול?'‬
‫"'אף לא אחד, גברת‬ ‫אף אחד, אני נשבע לך‬
‫"'אני רק רציתי, כמה רציתי, למצוץ רק אותך'"‬
‫בואו נמשיך עם הבינגו.‬ ‫-מה נעשה?‬
‫אני לא יודעת.‬ ‫-נשחק.‬
‫נמכרו 33 כרטיסים, ‬ ‫200 לשורה, 1,100 לכרטיס מלא.‬
‫ו-3,000 בונוס לפני כדור מספר 40.‬
‫בואו נתחיל.‬
‫תשע עשרה. אחת, תשע.‬ ‫-בוא נראה אם יש לנו מזל.‬
‫שמונים ושש. שמונה, שש.‬
‫ארבעים ושמונה.‬ ‫-סליחה.‬
‫זה בשבילך.‬
‫תודה.‬ ‫-המים שלך.‬
‫חמישים ושלוש. חמש, שלוש.‬
‫עשרים ואחת.‬
‫תודה.‬ ‫-ערב נעים לכם.‬
‫תסלחי לי?‬
‫כן?‬
‫פילאר בארוס? היא עובדת כאן?‬
‫ארבעים ושלוש. ארבע, שלוש.‬
‫ארבעים ושלוש, מתוקה. פספסת את זה.‬
‫חמישים ותשע. חמש, תשע.‬
‫אני ממש מבולבלת.‬ ‫-שמונים וחמש.‬
‫שמונים ותשע. שמונה, תשע.‬
‫את מי את מחפשת?‬ ‫-שבעים. שבע, אפס.‬
‫את פילאר בארוס.‬
‫שלושים וארבע.‬ ‫-שמעתי שהיא עובדת כאן.‬
‫מה את רוצה ממנה?‬
‫את לא מהמשטרה, נכון?‬
‫לא...‬
‫אני הבת שלה.‬ ‫-מה את אומרת.‬
‫לא ציפיתי לזה.‬
‫יש לי שורה!‬
‫שורה!‬
‫כאן!‬ ‫-יש לנו שורה.‬
‫לי!‬
‫שורה.‬
‫השורה פסולה.‬
‫אפילו לא מספר אחד. אנחנו משחקים על שורה.‬
‫אז מה? היא עובדת כאן או... ?‬
‫היא עבדה כאן אבל היא עזבה לפני יותר משנה.‬
‫שבעים ושש. שבע, שש.‬
‫יש לך מספר טלפון שלה‬ ‫או את יודעת איך אני יכולה ליצור איתה קשר?‬
‫אמא שלך סבלה הרבה.‬ ‫הייתי עוזבת אותה במנוחה.‬
‫שבע עשרה. אחת, שבע.‬
‫יש לנו שורה.‬
‫תחזרי לכאן, בואי.‬
‫תראי.‬
‫אני אנסה למצוא אותה.‬
‫אתם מתאכסנים במוטל?‬ ‫-כן.‬
‫אני אודיע לך אם אמצא משהו.‬
‫קדימה, בהצלחה עם הבינגו.‬ ‫-תודה.‬
‫היא לא כאן.‬
‫היא כבר לא עובדת כאן.‬
‫שבעים ושבע. שבע, שבע.‬
‫את צריכה רק 20.‬
‫יש לי עוד שני מספרים.‬
‫אם אני אנצח, אנחנו נתאכסן במוטל על חשבוני.‬
‫באמת?‬
‫שמונים ושש. שמונה, שש.‬
‫תקשיבי, הם שואלים עליה.‬
‫שישים ושלוש.‬ ‫-כן.‬
‫נשאר לי רק עוד מספר אחד! עשרים.‬
‫עשרים.‬
‫עשרים מנצח. עשרים.‬
‫שישים ושש. שש, שש.‬
‫שבעים ושבע. שבע, שבע.‬ ‫-נו כבר.‬
‫עשרים. שתיים אפס.‬ ‫-בינגו!‬
‫בינגו. היא!‬ ‫-מעולה, נהדר.‬
‫בינגו.‬ ‫-יש לנו בינגו.‬
‫יש לי פשוט מזל כי כשנולדתי, ‬ ‫הוצאתי קודם את הרגליים.‬
‫זה בינגו.‬
‫זה לא מלון חמישה כוכבים, אבל...‬
‫אבל זה עדיף על לישון במכונית.‬ ‫-כן.‬
‫חדר מספר 156.‬
‫הנה.‬
‫מי ישן עם מי?‬ ‫-טוב, אנחנו יכולים...‬
‫זכית בהגרלה.‬
‫ואתה איתי.‬
‫אנחנו ישנים ביחד?‬
‫לילה טוב.‬
‫טוב, בסדר...‬
‫אכפת לך אם אני אישן במיטה הזאת?‬
‫אני תמיד צריך לישון קרוב לדלת.‬
‫לא אכפת לי. הדלת היא הדלת.‬
‫טוטו. בוא.‬
‫קדימה, טוטו.‬
‫אכפת לך אם אעשה פיפי?‬
‫לא, אתה לא צריך לבקש רשות.‬
‫לא, אלוהים... לא! מה אתה עושה?‬
‫מה אתה עושה? היי!‬
‫מה אתה עושה, לעזאזל?‬
‫זה חוסה לואיס, נכון?‬
‫אתה לא רואה? היי!‬
‫לכל הרוחות. מה זה?‬
‫מה לא בסדר איתך?‬
‫מה? איפה הראש שלך?‬
‫מה קרה לך? אני לא יכול לסבול את זה!‬
‫אני לא יכול יותר. פשוט לא יכול!‬
‫אני לא יכול!‬
‫אני מצטער.‬
‫אני לא אדם כזה.‬
‫באמת שלא. אני לא יודע מה קרה.‬
‫בשנה האחרונה, אני...‬
‫לא הייתי אני.‬
‫יותר משנה, למען האמת.‬
‫אפילו לפני הפרידה שלי, לא הייתי אני.‬
‫אשתי, מאמן, ‬ ‫הייתה אומרת שאני כמו רוח רפאים.‬
‫היא לא הרגישה נאהבת.‬
‫לא אהבתי מישהו יותר ממנה בחיי.‬
‫אבל היא לא הרגישה את זה.‬
‫טוב...‬
‫מה עליי לעשות כדי שהיא תרגיש?‬
‫שלום, אבא.‬
‫אנחנו עושים דברים ‬ ‫כדי שלכל זה תהיה משמעות, נכון?‬
‫תארים אוניברסיטאיים, משפחות...‬
‫אתה חושב...‬
‫שאם תצא לחופשה תרגיש יותר טוב,‬ ‫אבל זה לא קורה.‬
‫"אתה חייב להיות מאושר."‬
‫"אסור לך להיות עצוב."‬
‫"יש לך הכול."‬
‫"מה לא בסדר איתך?‬ ‫יש לך הכול, הכול נהדר". בטח.‬
‫"חיה את הרגע."‬
‫איך עושים את זה?‬
‫איך בכלל חיים?‬
‫אני עושה כל מה... שהחברה מבקשת לעשות.‬
‫אני עושה מדיטציה, עושה דיקור, ‬ ‫הולך לטיפול, שוחה…‬
‫אני גם קונה מוצרי טיפוח.‬
‫אני עושה את כל זה, אבל זה חסר טעם.‬
‫אף אחד לא בסדר.‬
‫כשכולם מחייכים, זה חיוך מזויף.‬
‫זה דפוק.‬
‫זה לא קל לחיות.‬
‫אתה צריך ליתיום.‬
‫מה אני צריך?‬
‫ליתיום.‬
‫ליתיום גורם לך לרצות לחיות.‬
‫ליתיום?‬
‫אתה לא בסדר כאן...‬
‫אבל שנינו גם לא בסדר כאן...‬
‫לכל אחד מאיתנו יש בעיות משלו.‬
‫יפה ורענן!‬
‫תראי כמה אני נחמד ורענן.‬
‫תחזור לאחיך?‬
‫לא.‬
‫זאת לא הפעם הראשונה.‬
‫כי אני כזה,‬
‫והוא לא.‬
‫הוא פוחד.‬
‫גם אני פוחד, אבל אני לא נותן לזה לשלוט בי.‬
‫פחד זה חרא.‬
‫את צודקת.‬
‫מה תעשה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫ואת?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫נשיקת הכסף.‬
‫מריבל?‬
‫מריבל!‬
‫רוצה קצת?‬
‫אני לא אוהבת טבק.‬
‫עישנתי כשהייתי קטנה,‬ ‫כדי שיהיה לי קול עמוק יותר, אבל...‬
‫הפסקתי.‬
‫יודעת מה תמיד רציתי?‬
‫מה?‬
‫ציצים.‬
‫כמו שלך. בדיוק כאלה.‬
‫אני יכול...?‬
‫אני יכול... לגעת בהם?‬ ‫-כן.‬
‫אני מת עליהם!‬
‫מספיק. זה קצת מפריע לי.‬
‫סליחה.‬
‫לא, אני מצטערת, זה פשוט… ‬
‫זה מפריע לי כי זה מוצא חן בעיניי.‬
‫פעם אחת, חברה שלי...‬
‫היא נגעה לי בציצים בתור בדיחה ו…‬
‫ו…‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אני לא יודעת. זה היה...‬
‫לא יודעת.‬
‫גם לי יש חבר...‬
‫ויש בינינו הרבה מתח.‬
‫בדיוק.‬ ‫-קשה לתאר את זה.‬
‫אבל לפעמים... אני לא יודע.‬
‫אני יכולה...‬
‫לעשות ניסיון?‬
‫רק כדי לראות…‬
‫לראות אם…‬
‫אם…‬
‫זה מפריע לך?‬
‫לא.‬
‫לא?‬ ‫-לא.‬
‫תגיד לי אם זה מפריע לך.‬ ‫-לא.‬
‫תעשי את זה שוב.‬
‫שוב?‬ ‫-כן.‬
‫בסדר.‬
‫רק כדי לראות אם...‬
‫משהו קורה.‬
‫זה מפריע לך?‬
‫לא.‬ ‫-לא?‬
‫לא.‬
‫בסדר.‬
‫את יודעת מה חזק יותר מפחד?‬
‫מה?‬
‫סקרנות.‬
‫וואו.‬
‫הנה.‬
‫הרופא יגיע בקרוב.‬
‫זה קר.‬
‫רוסיטה.‬
‫תכיני לה תה חדש.‬
‫את יודעת שכל זה באשמתך?‬
‫אל תתחילי, קוקו.‬
‫את לא הפסקת עד שהפלתי את העובר.‬
‫אל תהיי מגוחכת.‬
‫מגוחכת?‬
‫אז לאבד ילד זה מגוחך?‬
‫את יודעת למה ההיריון הזה נכשל?‬
‫כי את כמעט בת 80!‬
‫אני אראה לך 80 שנה! כלבה שכמותך!‬
‫איך את מעזה להאשים אותי בזה?‬
‫אחרי כל מה שעשיתי בשבילך.‬
‫כמו מה?‬
‫מה עשית בשבילי?‬ ‫-הכול, קוקו.‬
‫ויתרתי על הבת שלי.‬ ‫-ויתרת עליה כי היית חסרת פרוטה.‬
‫את באמת חושבת ‬ ‫שנשארתי איתך כל הזמן הזה בגלל הכסף?‬
‫אז בגלל מה?‬
‫אני גמרתי.‬
‫בדיוק, תתחפפי. תעזבי.‬
‫כמובן שאני עוזבת.‬
‫אני עוזבת.‬ ‫-אז תעשי את זה!‬
‫אני הולכת, אני רצינית.‬ ‫-לכי!‬
‫תסתלקי. תפתחי את הדלת ותסתלקי מכאן עכשיו!‬
‫קדימה! אני אסתדר בלעדייך.‬ ‫אני בכלל לא צריכה אותך, בשביל שום דבר!‬
‫תראי כמה אני בסדר. אני שמחה שהסתלקת.‬
‫מה חשבת שאני אגיד, לעזאזל? תסתלקי!‬
‫היא הלכה...‬
‫מידע חדש על מותו ‬ ‫של איש העסקים ארתורו וייצג.‬
‫התקבל אישור לכך שזה לא היה מוות טבעי.‬
‫מקורות במשטרה מוסרים‬ ‫שהחשודה העיקרית היא דורה גלאן.‬
‫אין בידינו פרטים נוספים עליה...‬ ‫-מונייקו.‬
‫מונייקו!‬
‫מה?‬ ‫-ארתורו וייצג מת בביתו ביום שלישי שעבר.‬
‫סיבת המוות אינה ידועה.‬
‫הלו?‬ ‫-שלום.‬
‫את הבת של פילאר, נכון?‬
‫זאת ואיה, מהבינגו.‬
‫כן.‬
‫מה העניין?‬
‫תקשיבי, מצאתי את אמא שלך.‬ ‫היה לי מזל, ומצאתי אותה.‬
‫את שומעת אותי?‬ ‫-כן, אני כאן.‬
‫יש לך עט?‬
‫כן, יש לי.‬
‫תרשמי.‬
‫פסאחה דה לוס מונוס, 25.‬
‫זה בצ'יינטאון, בקפיטל סיטי.‬
‫בסדר.‬
‫היא תצפה לך בצהריים.‬
‫בסדר.‬
‫רק דבר אחד...‬
‫טוטו. בוא הנה.‬
‫לעזאזל.‬
‫בחדר שלי יש אריה.‬ ‫-מה?‬
‫אריה?‬
‫ממש מגניב!‬
‫אין פה כלום.‬
‫אין כאן אף אריה.‬
‫מה?‬ ‫-את בטוחה בקשר לאריה?‬
‫היה פה אריה מזוין!‬ ‫-יש באמת ריח של אריה.‬
‫זה לא היה חלום?‬ ‫-לא, זה לא היה חלום.‬
‫ראיתי אותו.‬ ‫-איפה אקין?‬
‫אקין לא היה כאן כשהתעוררתי.‬
‫חרא!‬
‫- משטרה -‬
‫השוטרים האלה...‬
‫שוטרים...‬
‫ראינו את החדשות. הם מחפשים אותך.‬
‫את חיסלת את המנוול הזקן הזה, נכון?‬ ‫-אני לא עשיתי כלום.‬
‫אני לא יודעת מה לעשות.‬
‫אני לא רוצה לסבך אתכם בצרות.‬
‫בואו נזוז.‬
‫שוטרים...‬
‫קדימה.‬
‫מהר.‬
‫מכאן! קדימה! אתה ראשון, חוסה לואיס.‬
‫תמסרי לי את טוטו.‬
‫מהר! תעלי.‬
‫מהר!‬
‫כמו שסבתא הייתה מכינה. אלוהים יברך אותה.‬
‫חיפושיות, חרקים...‬
‫לאן?‬
‫לשם.‬
‫שלום לכם.‬
‫זה צריך להיות כאן.‬
‫- מכבסת ואנג -‬
‫את דורה, נכון?‬
‫כן.‬
‫בואי איתי, היא מחכה לך.‬
‫תיכנסי.‬
‫לכאן?‬
‫בסדר.‬
‫שלום?‬
‫דורה.‬
‫מה את עושה כאן? איפה היא?‬
‫אמא שלך לא כאן, מותק.‬
‫אנחנו לא יודעים איפה היא.‬
‫היא לא רוצה לראות גם אותי.‬
‫אלוהים, את כל כך דומה לה.‬ ‫-מה את רוצה?‬
‫למה גרמת לי לבוא לכאן?‬
‫אני רוצה לעזור לך, דורה.‬
‫חייך בסכנה.‬
‫קוקו חסרת מעצורים.‬
‫מה יש לה נגדי?‬
‫למה היא מאשימה אותי?‬
‫מסיבות רבות.‬
‫שבי אם את רוצה לדעת.‬
‫לפני 16 שנה,‬
‫ביום שבו נולדת,‬
‫הכול השתנה.‬
‫קוקו גילתה,‬
‫וטוב,‬
‫היא יצאה מדעתה.‬
‫היא נעשתה תוקפנית, אלימה...‬
‫היא הייתה...‬
‫מטורפת מכעס.‬
‫באותו יום, פילאר נעלמה.‬
‫אני לא מבינה.‬
‫זאת אומרת, ‬ ‫היא הייתה צעירה, היא נכנסה להיריון.‬
‫איך זה קשור לקוקו?‬ ‫-אמא שלך מאשימה אותי.‬
‫כפי שכולם יודעים, האמא תמיד אשמה.‬
‫תמיד.‬
‫אשמה בכך שחינכתי אותה לכבד גברים.‬
‫אשמה בכך שנתתי לארתורו, הזקן המטונף הזה,‬
‫לנצל אותה מינית ולהכניס אותה להיריון.‬
‫אשמה גם בהעלמת עין,‬
‫אשמה שלא פתחה את הפה,‬
‫כי חשבתי שבגלל שזה קרה לאמא שלי וגם לי,‬
‫זה נורמלי.‬
‫נורמלי עד כדי כך...‬
‫שמי שריחמתי עליה הייתה קוקו.‬
‫ריחמתי עליה עד כדי כך שעמדתי מהצד ‬
‫וראיתי אותה מכה את בטנה של פילאר שלי‬ ‫כדי שהיא תפיל את העובר.‬
‫סלחתי לה על כל כך הרבה דברים.‬
‫כל כך הרבה...‬
‫אבל לא עוד.‬
‫זה נגמר.‬
‫אבל, תראי…‬
‫הכול הסתדר.‬
‫זה לא היה לחינם.‬
‫הגורל רצה שהתינוקת הזאת תחיה.‬
‫את כאן.‬
‫כשהייתי ילדה קטנה וצפיתי בחדשות בטלוויזיה,‬
‫חשבתי שלעולם לא אוכל ‬ ‫להתמודד עם כל הרוע שבעולם,‬
‫אבל מתרגלים לזה.‬
‫זו המשמעות של להתבגר.‬
‫את בתו היחידה‬
‫והיורשת.‬
‫אני אהפוך אותך ‬ ‫לבחורה העשירה והחזקה ביותר במדינה.‬
‫- פתוח -‬
‫שוטרים!‬
‫עצרו!‬
‫עצרו! משטרה!‬
‫תברחו!‬
‫עצרו!‬
‫עצור, לעזאזל!‬
‫עצור! משטרה!‬
‫איזה תותח!‬
‫קטלני!‬
‫תראו את הבחור הזה!‬
‫אם זה היה על הרצפה...‬
‫מדהים! תראו איך הוא בורח!‬
‫לא תוכלו לתפוס אותו!‬
‫עצור! משטרה!‬
‫בוא הנה!‬
‫עצור!‬
‫דורה גלאן, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫בואי איתי. את עצורה.‬
‫מה?‬
‫אמרו שהיא תשתחרר עד עכשיו.‬
‫מפקד המשטרה צריך לחתום קודם.‬
‫הוא בדרך.‬
‫הבחורה שהרגה את ארתורו וייצג? זה אבא שלה.‬
‫היא חברה שלנו.‬ ‫-מה?‬
‫היא לא הרגה אף אחד.‬ ‫-לא...‬
‫אתה אבא שלה, נכון?‬
‫קיבלנו את צילומי האבטחה,‬
‫והם מאשרים שזאת באמת הייתה תאונה.‬
‫הוריתי לשחרר אותה.‬
‫היא תצא מיד.‬
‫תודה.‬
‫הנה היא.‬
‫טוטו!‬
‫שלום.‬
‫בואי נלך, דורה.‬
‫תודה.‬
‫אתה לא אבא שלי.‬
‫דורה!‬
‫בעקבות האישור מהשופט והודות לבדיקת הדנ"א,‬
‫שמוכיחה שדורה גלאן היא בתו של המנוח,‬
‫ירושתו של מר ארתורו וייצג מולינה‬
‫תחולק באופן הבא…‬
‫שני שלישים יימסרו לבתו היחידה, ‬ ‫גברת דורה גלאן,‬
‫שחצי מהם שייך לגברת קוקו קבררה כזיקת הנאה.‬
‫השליש האחרון, לפי רצונו החופשי של המנוח,‬
‫מוענק בצוואה לגברת קוקו קבררה.‬
‫המשמעות היא שבפועל,‬ ‫גם דורה גלאן וגם קוקו קברה‬
‫הן בעלות המניות היחידות ‬ ‫בקונצרן העסקי דבליו.‬
‫מי זה?‬
‫גברת מריבל באה לקחת את הדברים שלה.‬
‫בסדר.‬
‫בעוד חמש דקות תשלחי אותה למעלה.‬
‫היא קצת יותר רגועה היום, אבל אתמול…‬
‫הנה את.‬
‫תיכנסי, מריבל.‬
‫את לוקחת אותה?‬
‫היא שלי.‬
‫היא לא שלך.‬ ‫-היא כן.‬
‫קניתי אותו באותו קיץ ברומא.‬
‫אני בחרתי אותה.‬ ‫-קניתי אותה בכספי.‬
‫בסדר. אני לא אריב איתך על צלחת.‬
‫תראי זאת כמתנה. היא שלך.‬
‫אולי לא אכפת לך, אבל...‬
‫היו לי כמה ימים קשים.‬
‫בלעדייך... לא ידעתי אילו כדורים לקחת,‬
‫או מתי.‬
‫את בגדת בי.‬
‫לא השארת לי ברירה.‬
‫אני יודעת.‬
‫הייתי מאוד לא הוגנת כלפייך,‬
‫אבל…‬
‫עכשיו כשאני לבד,‬
‫לגמרי לבד.‬
‫אני מבינה שאני זקוקה לך.‬
‫קוקו…‬
‫ממש קשה למצוא משרתים מוסמכים בימינו.‬
‫מה?‬ ‫-אני מתלוצצת, טיפשה.‬
‫העניין הוא...‬
‫שאני ממש נבוכה לומר לך את זה.‬
‫אני רוצה שתחזרי.‬
‫תני לי הזדמנות.‬
‫נוכל להתחיל מחדש.‬
‫את מדהימה, קוקו.‬
‫ו... עם דורה, אם את רוצה.‬
‫בסופו של דבר,‬
‫היא הבת של ארתורו וקרובת משפחה שלך.‬
‫ואולי עם הזמן, ‬ ‫היא תהפוך להיות הבת ששתינו איבדנו.‬
‫את רוצה שאתחנן בפנייך, מריבל?‬
‫תסתכלי עליי. זאת מי שאני.‬
‫אישה זקנה שצריכה שיטפלו בה.‬
‫לא, קוקו. לא את זה.‬ ‫בשם אלוהים. בבקשה. לא את זה, קוקו.‬
‫לא את זה. לא את זה, קוקו.‬
‫הכול בסדר.‬
‫זהו זה.‬
‫מריבל...‬
‫תוציאו את כל המגשים לחדר האוכל עכשיו!‬
‫אינגריד!‬
‫אני לא רוצה לראות אותך כאן!‬
‫מי זה עכשיו?‬
‫זה כואב.‬
‫את אוהבת את ספרד? ‬
‫כן, אני מתה עליה.‬
‫אוהבת אותה יותר איתה.‬
‫תראו אותה צוחקת.‬
‫הנה אני, ידידיי.‬
‫עוד סיבוב.‬
‫תראה את זה. זוז.‬
‫המגש הזה.‬
‫קדימה, ילדה, בואי נתפרע.‬
‫שלום.‬
‫אין זכר לבחורה?‬ ‫-לא, עדיין לא.‬
‫בואי נראה מה קורה.‬
‫שלום. שמך, בבקשה?‬
‫נהדר. תודה.‬
‫שם?‬ ‫ -דורה גלא...‬
‫דורה וייצג.‬
‫תסלחי לי. בבקשה.‬
‫שמותיכם?‬
‫אל תגיד לה. מונייקו.‬
‫הם איתי.‬
‫אני צריכה שהם יהיו ברשימה.‬
‫בסדר, אבל הם איתי.‬
‫אם הם לא ברשימה, ‬ ‫אני לא יכולה לתת להם להיכנס.‬
‫תיכנסי ותדברי עם מישהו...‬ ‫-לא.‬
‫תראי, מותק.‬
‫אני ברשימה?‬
‫לא.‬ ‫-לא.‬
‫ונתת לי להיכנס, לא?‬
‫כן, אבל את...‬ ‫-צודקת לגמרי.‬
‫אני מי שאני, והשניים האלה איתי.‬ ‫סוף הסיפור.‬
‫תוכל להגיד למלאניה להגיע, בבקשה?‬
‫תראי,‬
‫זה לא מדע טילים.‬
‫אני הבת של ארתורו וייצג, ‬ ‫והבאתי שני אורחים.‬
‫אני ארשום את זה.‬
‫"דורה וייצג,‬
‫פלוס שניים."‬
‫עכשיו את יכולה למחוק אותנו.‬
‫בבקשה.‬
‫בואו ניכנס.‬ ‫-לעזאזל!‬
‫וואו...‬
‫דליים של מזומנים.‬ ‫-איפה היית?‬
‫קוקו מחכה לך. קדימה.‬
‫בואי.‬
‫תעזבי אותי.‬
‫הנה היא. בואי.‬
‫הנה.‬
‫תהיו טבעיות, בלי פוזות למצלמה. ‬ ‫תדברו זו עם זו.‬
‫מה את רוצה להיות כשתהיי גדולה?‬
‫זמרת.‬
‫תראי, אם יש לך חלום‬
‫ואת נאבקת ללא לאות להגשים אותו,‬
‫גם אז זה עלול לא לקרות.‬
‫אף אחד לא אמר לך את זה?‬ ‫-סיימנו.‬
‫הילדה הזאת חצופה.‬
‫היי, גברבר, תעזור לי עם השקית, היא כבדה.‬
‫השקית.‬ ‫-תעזור לי לרוקן אותה שם.‬
‫לא ייאמן. תאסוף את זה.‬
‫אתן יכולות ללטף אותו. כן.‬
‫טוטו...‬ ‫-הוא כל כך חמוד.‬
‫חמודי.‬
‫נחמד לדבר איתך ‬
‫כי כל האנשים המוגזמים האלה ‬ ‫עולים לי על העצבים.‬
‫נפוחים שכמותם.‬
‫היי, מותק. מה המצב?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫נראה לי שאני אמורה‬ ‫ליהנות מכל הבולשיט הזה, ו...‬
‫זה כל מה שמצפה לי בסוף הדרך?‬ ‫-לא.‬
‫זה לא הסוף.‬
‫אבל רק שתדעי, אין כלום בסוף הדרך.‬
‫כלום.‬
‫כולם משקרים.‬
‫אבא שלי...‬
‫לא נכון.‬
‫תזכרי מה אמרתי.‬
‫הכול אמת.‬
‫למשל, דייגו הוא אבא שלך,‬
‫וגם ארתורו אבא שלך.‬
‫הכול אמת.‬
‫את רק צריכה להחליט עם איזו אמת לחיות.‬
‫כן? ערב טוב.‬
‫אני מצטערת להפריע למסיבה, ‬ ‫אבל הגיע הזמן להרים כוס.‬
‫אני רוצה להעניק קבלת פנים חמה‬
‫לאישה שהיא הסיבה העיקרית שכולנו כאן היום.‬
‫קוקו קבררה!‬
‫תודה. תודה לכולם.‬
‫נפלא לארח בביתי כל כך הרבה חברים.‬
‫תמיד אומרים ‬ ‫ש"מאחורי כל גבר דגול עומדת אישה דגולה."‬
‫טוב, מאחורי ארתורו,‬
‫היו יותר, ואיזו הפתעה!‬
‫דבר אחד בטוח, ‬ ‫ארתורו תמיד הצליח להפתיע אותי.‬
‫אף פעם לא השתעממתי איתו. אף פעם!‬
‫אני אסירת תודה על כך.‬
‫אז תודה לך, ארתורו!‬
‫בואי הנה, מתוקה.‬
‫בבקשה.‬
‫יש כאן שתי נשים,‬
‫שתי החברות במועצת המנהלים של החברה.‬
‫שתי נשים שמוכנות להיאבק זו לצד זו,‬
‫כשוות ערך,‬
‫כדי להוביל את החברה ‬ ‫ולהפיח פמיניזם ונעורים בבית הזה,‬
‫כמו גם העצמה וחוסן.‬
‫מגעיל.‬ ‫-סליחה?‬
‫בסדר, נעצור כאן.‬
‫בואו נרים כוס ונמשיך במסיבה.‬
‫אני מרימה כוס לתחילת עידן חדש.‬
‫ברוכה הבאה למשפחה, דורה.‬
‫בואי נשתה.‬
‫תשתי, מותק. תשתי.‬
‫טוב, היא צעירה.‬
‫היא קצת עצבנית, אבל אני אדבר איתה.‬
‫היא עדיין לא יודעת איך הדברים מתנהלים.‬
‫בואו ניהנה.‬
‫הגיע הזמן לרקוד ולשתות. זאת מסיבה!‬
‫לחייך, קוקו.‬ ‫-תודה.‬
‫כן! בדיוק ככה!‬
‫קדימה!‬
‫היא עוזבת?‬ ‫-תן לה ללכת.‬
‫מה קורה כאן?‬
‫היי!‬ ‫-מונייקו!‬
‫מה עכשיו?‬
‫בהצלחה.‬
‫אם תרצה, אני יכול להסיע אותך.‬
‫ואז אני אמשיך בדרכי.‬
‫אבא,‬
‫זאת אני.‬
‫אז…‬
‫אתה בטח ישן עכשיו כי כבר די מאוחר, אבל…‬
‫רציתי להגיד ש...‬
‫אני אוהבת אותך מאוד.‬
‫וזה הכול.‬
‫עכשיו...‬
‫אני רוצה לחזור הביתה‬
‫לאבא שלי.‬
‫- אסמרלדה דיינר -‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫קפה עם חלב.‬ ‫-מיד.‬
‫- פילאר -‬
‫בבקשה.‬
‫זה אירו וחצי. הסוכר כאן, בסדר?‬
‫נראה שהיה לך... לילה ארוך, מה?‬
‫- אסמרלדה דיינר ‬ ‫תודה שביקרתם אצלנו -‬
‫- הסוף -‬
‫תרגום: שלמה ליברמן‬