Downloaded from YTS.MX
NETFLIX PRESENTERAR
Official YIFY movies site: YTS.MX
Jag ska döda dig.
Din lilla djävul.
Lilla djävul.
Apport.
-Pappa? -Vad?
Jag åker till stan med Totó.
När kommer du hem?
-Jag vet inte. Jag ringer sen. -Estrella och Róber kommer på onsdag.
-Det blir bara vi som äter tårta. -Ja.
Okej, vi ses.
Kom igen!
-Ja? -Dora, jag hinner inte hämta tårtan.
-Fan, pappa… -Hämta den du, okej?
-Okej. -Tappa den inte.
Okej, hej.
Regnbåge!
Jag ska hämta en tårta åt Diego Galán.
Är du Diegos dotter? Fan, du har vuxit.
Var är tårtan?
-Där. -Okej.
Herregud, vad hon har vuxit.
Hon liknar sin mamma.
-Hon liknar inte sin far. -Tyst, hon kan höra dig.
Här är tårtan.
-Den är redan betald. -Tack.
Hej då.
Vad gjorde hon, Totó? Vilken jävla häxa.
Nu åker vi.
SILVERKYSS
Och nu…
Nej, inte den här gången. Du gör såhär varje år.
Nej!
-Jo! -Nej!
-Ett, två,
-tre, fyra, fem… -Du är så jobbig!
Vi väntade dig inte dagen du föddes.
Du busade som vanligt, eller hur?
Du kom med fötter först,
och såna barn sägs ha tur.
Det är därför du har sån tur.
Du var…
…så liten,
så hjälplös.
Dagen du föddes förändrade du mitt liv.
Vad?
Vi liknar inte varandra.
Folk säger att jag liknar mamma.
Du liknar henne mer.
Ja.
Minns du en dag
när en kvinna kom till huset?
En vän, sa du. Jag var omkring 11 eller 12 år.
Ni pratade vid dörren ett tag.
Minns du?
Självklart minns jag.
Den kvinnan
var mamma, eller hur?
Varför sa du att hon var en vän?
Jag tänkte att det var bättre än att säga att hon var din mamma som ville ha pengar.
Okej.
Visst.
Pappa, du ljög för mig. Du sa att du inte hade sett henne mer.
Sätt dig, snälla.
Snälla.
Det är sant. Jag träffade henne den gången.
Jag tror dig inte.
Jag vill träffa henne och veta varför hon drog.
Det var för din skull, för hon var inte frisk.
Jag vill höra det från henne.
Jag har ingen aning om hur man skulle kunna hitta henne.
Du vet. Jag ger mig av.
Absolut inte.
Dora.
Dora!
Dora, kom tillbaka!
Jag går och lägger mig, moster.
Undvik fingeravtryck.
Dra bara ut den. Det är lätt. Kom igen.
Jag trodde att jag kunde, Coco, men jag kan inte.
Vi har gått igenom det är. Jag orkar inte mer.
Jag kan inte.
Var inte fånig. Hör på.
Det här är praktiskt taget aktiv dödshjälp.
Du kan göra det själv.
För guds skull, Maruja. Han är min man.
Så nu har du plötsligt känslor?
Jag uthärdade så mycket skit för den här jäveln.
Och du med.
Det är vår tur att leva,
nu när vi har halva livet framför oss.
Kom igen.
-Jag kopplar inte ur honom, Coco. -Du gör mig galen.
Hej.
-Vem är där? -Vad gör du här?
Dörren var öppen och…
…jag letar efter min mamma. Hon brukade jobba här, tror jag.
Vem är den här tjejen?
En av er måste vara min mormor.
Vadå "mormor"?
Ja, det är jag.
Hennes mormor?
Vänta…
Ringde du henne?
Maribel, berätta vem tjejen är.
Arturo.
Rosita!
Ring Félix.
Rör inget.
Var inte dramatisk. Jag klarar inte sånt.
-Kom. -Det är min smärta att bära.
Gör i ordning en mörk kostym åt honom.
Vit skjorta, svarta skor, svart slips.
Félix, snälla du.
Ja.
Så du är Dora?
Pilars dotter.
Kände du henne?
Såklart.
När jag var liten kom vi hit till moster Cocos hus.
Din mamma tog hand om mig och min kusin.
En gång när vi var nio eller tio år lät hon oss röka.
-De slängde ut henne när hon blev gravid. -Gravid med mig?
Barnet sades ha dött vid födseln.
Men i det här häxans hus är det svårt att veta vad som är sant.
Vet du vad det galnaste är?
Vad?
Allt
är sant.
Allt. Du bestämmer själv vilken sanning du ska leva med.
Vänta här.
Titta. Det sista vi hörde var att hon jobbade här.
Det är i Huvudstaden.
Din subba! Jag tror dig inte.
-Lögnerska! -Vi pratar inte om det nu.
Du är upprörd och med rätta. Ta en Lorazepam. Sådär ja.
Du vet inte vem Coco Cabrera är. Du låtsas vara rättrådig.
Med den frisyren ser du ut som en munk.
Kalla mig inte munk.
-Gillar du dem? -Ja.
Jag älskar dem.
Behåll dem.
Varför?
Jag vill att du bär dem.
Och du kommer att behöva dem.
Du gör mig vansinnig!
Städa upp det.
Lugna ner dig. Låt oss utvärdera situationen.
Du vill bli av med mig, eller hur?
-Bli av med dig? -Oroa dig inte.
-Jag gör det själv. -Vad gör du, Coco?
Försvinner.
-Släpp vapnet. -Vill du inte det?
Coco, snälla! Sluta.
Nej, din jävla lögnerska.
-Den är oladdad. -Jaså?
-Ska vi prova? -Coco, snälla!
Nej, moster!
-Nej! -Coco, snälla.
Vad är det här?
Det var en olyckshändelse.
Arturo var redan död. Därför ringde vi dig.
Vi bråkade, vapnet avfyrades… Pang!
Hur ska du förklara att landets näst rikaste man
avled några minuter innan han sköts i huvudet.
Hur som helst,
så var det tjejen som sköt.
Va?
De ville dra ur hans kontakt. Jag hörde dem.
-Va? -Flickan pratar strunt.
Vem är hon?
Vi vet inte. Hon bröt sig in.
Mitt barnbarn.
Det kanske inte var en olycka trots allt.
Coco.
Tjejen tog sig in på privat egendom, bröt sig in i huset
och sköt min man med pistolen. Det är fakta.
Kanske…
…är tjejen en mördare.
-Du skämtar, va? -Nej, jag skämtar inte.
Ring polisen.
Ta henne!
-Jo, visst. -Vi springer inte efter henne, Coco.
-Jag ringer polisen. -Gör du det?
Mördare!
Kom ner, Dora. Frukosten är klar!
Fan, pappa, Jag drömde en så märklig dröm.
-Jag var hemma hos familjen Weizeg. -Vilka är de?
Kom igen. Familjen Weizeg.
Pappa?
Pappa!
Hördu! Det går inga bussar.
Va?
Det går inga bussar.
Vinden blåste ner en lyktstolpe.
-Vägen är blockerad. -Okej.
Tack.
Är du en flicka eller en kvinna?
Kom, Totó.
Kom nu.
Jag är alldeles förkrossad.
Vi planerade jubileumsfesten, och han var så glad,
och så händer det här.
Inget spelar nån roll.
Inte ens pengar. Det gör faktiskt saker värre.
Det gör oss mer utsatta.
Tack, raring. Ja, okej.
Okej. Jag vet att du alltid finns där för mig.
Hälsa familjen. Hej då.
Inga fler samtal. Vi blir aldrig klara.
Förlåt, inspektören.
Var var vi?
Som sagt, jag måste veta vad som hände så att jag kan inleda utredningen.
Var Arturo död när han blev skjuten?
Vi vet inte riktigt om han var död eller inte.
Maribel och jag tror det, men vi är inga läkare.
-Var kom pistolen ifrån? -Det fattar jag inte.
Den har varit här i åratal. Hur kunde hon ha vetat det?
Allt hände så fort, och jag är väldigt förvirrad.
Det är som en dimma… Jag vet inte vad jag ska säga.
Men tjejen flydde.
En oskyldig person flyr inte i en nån situation.
Men stämmer det
-att tjejen som sköt är ditt barnbarn? -Vem vet?
Det är vad flickan påstår,
men Maribel har inte pratat med sin dotter på åratal.
Ja. Hon är mitt barnbarn. Pilars dotter.
Jag trodde att hon avled vid födseln.
För några år sen började hennes pappa ta med henne till byn.
Folk sa att hon var Pilars dotter.
Jag trodde att det bara var skvaller.
Tills igår kväll.
Flickan letade efter nåt.
Hon kom in hit, så självbelåten, smal, kaxig…
Félix.
Antonio,
du vet att du inte får ta uttalanden utan mig här.
Ja, hon är väldigt trött. Vi har inte sovit på hela natten.
Och i hennes ålder…
Okej, vi fortsätter en annan gång.
Coco, jag beklagar.
-Jag ska göra mitt bästa. -Tack, Antonio.
Rosita, visa honom ut.
Jag har tittat på testamentet, och det finns några donationer.
Men det är ganska enkelt.
Han hade inga barn, så du är ensam arvtagare.
-Ska du inte berätta? -Vad?
Félix måste få veta.
Vad måste jag veta?
Jag är gravid.
Gravid?
Det stämmer.
Arturo stöttade aldrig det. Han tyckte att jag var för gammal.
Jag har gjort dyra fertilitetsbehandlingar
baserade på vitvals-placenta, stamceller och diverse.
Jag är gravid i tredje månaden.
Det är ett mirakel.
Jag tror att vi är vilse, Totó.
Dora, jag kanske hade fel, men du kan inte bara gå så där.
Man kan för fan lösa saker på andra sätt.
Jag är orolig.
Jag är orolig. Låt mig hjälpa dig.
Jag hämtar dig. Vi kan fixa det här tillsammans.
Kom igen, Totó.
Hördu! Hon kan hjälpa mig.
Kom och hjälp mig. Kom igen!
Kom hit, för fan!
Ska du inte hjälpa till?
Din subba!
Nej! Förlåt, vi fick en dålig start!
God morgon. Man ska vara artig.
Snälla, sötnos.
Du är söt. Ja, hon är riktigt snygg.
-Hjälp mig. -Är du fastkedjad?
Ja, det är jag.
Vem kedjade dig?
Chefjäveln! Jag ska slita honom i stycken!
Skitstövel.
-Skitstövel! -Jag pratar med honom.
Nej.
Ny…
Nyckeln.
Vad?
Nyckeln.
-Ta nyckeln. -Nyckeln?
I kranen, skynda!
I kranen. Den jävla chefen. Nyckeln.
Det är nyckeln.
Okej.
Kom igen!
Du fixar det, sötnos.
Du fixar det.
Vad heter du?
Jag heter Muñeco. Säg det inte, Muñeco.
-Du sa det nyss, idiot! -Muñeco?
Och du?
-Jag heter Dora. -Dora.
Snälla.
Okej då.
Ja, kom igen!
Vi fixar det. Vi är bäst!
Totó!
Totó, kom hit!
Kom!
Kom, Totó!
Kom hit.
Nu går vi.
Nej.
Jag har stängt vårt sparkonto.
Parkeringsplatsen står i ditt namn nu.
Jag har ändrat vårt gemensamma gymmedlemskap.
Det står bara på dig nu.
Jag kommer aldrig att gå dit, så det är meningslöst.
Jag ska inte besvära dig längre.
Jag vet att du avskyr långa meddelanden.
Då så.
Adjö.
MAMEN SAMTAL AVSLUTAT
RADERA INNEHÅLL
RADERAR
Systemet är låst.
Rutten hittades inte.
-Vad i helvete? -Systemfel.
-Otroligt. -Vägen kan ej hittas.
Vad är det här?
Ursäkta mig?
Är det här vägen till Las Palmeras?
Jag tror att vi är vilse.
Gå härifrån. Försvinn.
Va? Hördu, visa lite respekt!
-Ska jag spöa honom? -Nej.
-Jag kan slita huvudet av honom. -Tyst. Stå still.
Plats!
-Hej. Vad gör du? -Hej. Hur så?
Vad gör du här?
Jag sträcker lite på benen.
Vad står på?
-Med mig? -Ja.
Inget.
Hur så?
För att nåt är uppenbarligen fel.
Du skulle inte förstå.
En dag stiger man upp…
Jag tror att du söker för mycket.
-Har du nånsin slutat söka? -Men man måste väl söka?
-Nej. -Inte?
-Hur funkar det? -Saker bara händer.
-Jaså? -Ja.
Hur då?
Nej!
-Nej! -Vad var det där?
Man kan inte gå runt och pussa på främlingar.
Nej! Säg att hon inte kan det.
Jag är en bra människa, men om du råkar på nån…
Ursäkta. Jag såg att du var deppig, och det bara hände.
Släpp det.
Hon gav dig livets kyss.
Jag skjutsar er till busshållplatsen, sen ger jag mig av.
Tack.
Varför ska du till Huvudstaden?
Jag…
Jag letar efter min mamma. Får jag sätta på radion?
Ja.
Affärsmannen Arturo Weizeg dog under mystiska omständigheter…
Heter han Muñeco?
-Polisen utreder… Muñeco, ta på dig bältet.
…affärsmannen hade varit sjuk i över ett år.
Jag älskar den här låten.
Jäklar!
Tusan! Kom igen!
Rör på höfterna.
Så ska det se ut.
Fortsätt.
Ja!
-Fan! -Förlåt.
Varför sa du förlåt?
Det var mitt fel.
Akta tröskeln.
Himmel.
-Det här går inte bort. -Lämna det.
-Jag tar väskorna. -Vad bra.
Du vet vad de säger om att gravida kvinnor strålar?
Jag tror att det stämmer.
Vad är det med dig?
Mig? Inget är på tok med mig.
Torka bort det där, annars går nåt på tok.
Hotar du mig?
Maribel…
Flickan har gjort oss upprörda.
Naturligtvis. Hon väckte många spöken från det förflutna.
-Men det vore tråkigt om… -Hon vet inget.
Men det gör du.
Och blod är tjockare än vatten.
Du är min familj. Det har jag vetat länge.
Ditt ansikte är hängigt.
Jag hämtar några av mina piller. Skillnaden blir enorm.
Jag har en ny burk nånstans. Var la jag den?
Du omorganiserar alltid…
Vet du vad jag tänkte på?
Jag kan offentliggöra min graviditet under festen.
-Ska vi inte ställa in den? -Varför det?
På grund av Arturo?
Jag vet, men…
Vad gör det för skillnad?
Vi har redan skickat ut inbjudningskort. Nästan 300 gäster har bekräftat.
Det är nästa vecka. Det krockar med begravningen.
Förresten, vi borde kremera honom.
Det vore konstigt att begrava nån utan huvud.
Han har huvudet. Han saknar bara sitt ansikte.
Jag tror att det blir jättevackert.
Efter död kommer födsel.
Ärligt talat, det är för bra för att vara sant.
Det står att nästa buss går om två timmar.
Ska ni vänta här i två timmar?
Nej, vi kan hitta nåt att äta här.
-Är du hungrig? -Ja, jag är hungrig. Jag är jättehungrig.
Okej.
Jag tar en bit mat med er, sen ger jag mig av.
Hej.
Kan vi få nåt att äta?
HÅRSALONG
Ja, ni kan sätta er.
-Tack. -Tack.
Testar.
Var försiktiga. Det är fullmåne ikväll.
Jag går på toa.
Ett, två…
På sistone…
…gör musik nåt konstigt med mig.
Det är en känsla…
Det är Inte riktigt en känsla. Det är som om musiken…
…skulle kunna…
…få mig att…
Det var inget. Glöm det.
Det är fånigt.
Jag går på toa.
Ja, ni gillar att gå på toa.
Vi har besökare.
Var försiktiga.
Toaletten är längst in.
PAPPA FEM NYA MEDDELANDEN
Helvete!
-Vad? -Du skrämde mig.
Hur då?
Är jag så ful?
Jag ska piffa till mig, och var försiktig kring mig,
för det är fullmåne ikväll.
Vad är det?
Vindrutetorkarvätska.
Allt blir glasklart.
Jag märker inget.
Inte?
Din skitstövel! Hur vågar du göra den där bögskiten?
-Lugna er. -Håll käften! "Lugna mig"?
Hur ska jag kunna lugna mig?
Du är en jävla bög, en skam!
För i helvete!
Jag ska lära dig en läxa.
Muñeco!
Muñeco, kom hit!
-Sluta! -Han bet mig!
-Kom hit. -Den jäveln!
Nu går vi!
Han bet mig för fan!
Bort från mig!
Släpp mig!
Stoppa honom!
Vad gör du? Nu åker vi.
-Hoppa in. -Släpp mig!
Hej då!
Låt honom inte åka! Stoppa honom, sa jag!
Vi röjde rejält där!
Är ni okej?
-Ja. -Ja.
Vem var det där?
Min bror.
Jag var som Mike Tyson. Jag käkar upp honom!
Ingen av er kan åka tillbaka. Gör inte det.
Det här är vad vi behöver.
Det här är…
-Vad är det? -Det där?
Det är en drog han tar, men den biter inte på mig.
Titta där! Titta.
-Ser ni det? -Ja.
Men… jag gör inget!
-Vad sa du? -Det är inte jag!
Titta!
Är inte det där M…
Det är M…
Var inte det… Det är han!
-Stanna! -Jag kan inte.
Stanna!
-Jag kan inte! -Jo!
-Stanna! -Jag kan inte.
Du kan. Stanna!
Vad är det här? Är det vatten?
Det är vatten!
Nämen.
Titta vem som är vaken.
Mr Bubalú.
Hur är det?
-Du gick på högvarv igår kväll. -Godmorgon.
-Vi tappade kontrollen. -Verkligen.
Fasen.
Men det var kul.
Nå?
En rolig natt förändrar inte saker.
Men det var bra.
Pappa,
jag mår bra.
Oroa dig inte.
Jag…
-Nåt kallt för bilturen? -Ja.
Pinne.
Pinne, vatten.
Vill du inte ha pinnen?
Blommorna med sina stjälkar och löv. Inget extra grönt.
Tvåhundra buketter, vardera.
Ja, håll mig underrättad. Adjö.
Kom hit.
-Vacker tass. -Maribel, ringde de?
Sitt.
-De har inte hittat henne. -Nej.
Jag tänkte att vi kanske borde glömma polisen och göra nåt åt det själva.
-Vad menar du? -Vad jag sa.
Göra nåt själva.
Förstår du inte?
-Coco. -Vad?
Inte det.
Ser du?
-Jag kan inte lita på dig. Du ljuger. -Börja inte.
Med vad?
Säg inget du kommer att ångra.
Ångra?
Sätt dig.
Vill du ha?
Nej, tack. Jag är inte sugen.
Du är inte sugen. Du, det är jag som borde vara arg.
Men jag bryr mig inte om du visste att hon levde,
om du tog hit henne eller inte.
Jag förlåter dig.
Jag förlåter dig om du verkligen vill.
Och i så fall
måste du stå på min sida och hjälpa mig att hitta henne.
Och sätta stopp för den här ängsligheten som orsakar min oroliga mage.
Du måste välja.
Antingen stannar du hos mig, och vi tar över företaget, huset, allt,
eller så hyr du en lägenhet
och tar bussen en gång i månaden för att besöka ditt barnbarn i fängelset.
Välj.
Seså.
Hördu!
-James Brown. -Freddie Mercury.
-Madonna. -Rocío Jurado.
"Rapael."
-Raphael. -Raphael.
Aretha Franklin.
Shakira.
-Amy Winehouse. -Jose Feliciano.
-Lola Flores. -Chet Baker.
-The Clash. -Tina Turner.
-Stevie Wonder. -Rolling Stones.
Du, tack.
För att du skjutsar oss.
Inga problem.
Och…
…det är inga problem att ge er lift.
Sen måste jag ge mig av.
-Vad ska du säga när du träffar henne? -Jag vet inte.
Jag är nervös.
-Den här vägen? -Ja.
Jag tror det.
Jobbar din mamma här?
-Jag vet inte. -Det ser ut som ett horhus.
-Det gör det. -Ska vi vänta här?
Nej.
Det är upp till er.
Godkväll.
Är ni fyra? Följ mig.
Hur många brickor ska ni spela?
Ni måste spela och dricka, annars kan ni inte stanna.
Hur många?
Ni får en var, alltså fyra.
-Tar ni kreditkort? -Visst, raring.
Vad vill ni ha?
En flaska vatten.
Samma här.
-En ananasjuice. -Samma här.
Det blir 48 euro.
Hon förvandlade mig till en kruka Och sen till en pumpa
Häxan högg tag i mig på direkten
Hon förde mig till sitt tillhåll
Hon förvandlade mig till en kruka
Hon gav mig lite mat
"Säg mig, säg mig Säg mig, min herre
Hur många små varelser Sög du på igår?"
"Inte nån, frun Ingen alls, jag vet inte
Jag tänkte bara suga på dig"
-Vi fortsätter med bingon. -Vad ska vi göra?
-Spela? -Inte vet jag.
Det såldes 33 brickor. Det blir 1 100 för en bingo,
och 3 000 i bonus före boll nummer 40. Nu börjar vi.
Nitton. Etta, nia.
Vi kanske har tur.
Åttiosex. Åtta, sexa.
-Fyrtioåtta. Fyra, åtta. -Ursäkta.
Varsågod.
-Tack. -Ert vatten.
Femtiotre. Femma, trea.
Tjugoett. Tvåa, etta.
-Tack. -Ha en trevlig kväll.
-Ursäkta? -Ja?
Jobbar Pilar Barros här?
Fyrtiotre. Fyra, trea.
Fyrtiotre, raring. Du missade det.
Femtionio. Femma, nia.
-Jag är så förvirrad. -Åttiofem. Åtta, femma.
Åttionio. Åtta, nia.
-Vem frågar du efter? -Sjuttio. Sjua, nolla.
Pilar Barros. Jag hörde att hon jobbar här.
Vad vill du henne? Du jobbar väl inte med polisen?
Nej…
-Jag är hennes dotter. -Det menar du inte.
Det trodde jag inte.
Jag har en rad!
Bingo!
-Här. -Vi har en vinnare.
Jag!
Bingo.
Raden är ogiltig.
Inte ett nummer. Vi fortsätter med en rad.
Jobbar hon här, eller?
Hon jobbade här men hon slutade för ett år sen.
Har du ett telefonnummer eller några kontaktuppgifter?
Din mamma led. Jag skulle lämna henne ifred.
Sjutton. Etta, sjua.
Vi har en vinnare.
Kom tillbaka.
Hör på.
Jag ska försöka hitta henne.
-Ska du bo på motellet? -Ja.
Jag hör av mig om jag hittar nåt.
-Lycka till med bingon. -Tack.
Hon är inte här. Hon jobbar inte här längre.
Sjuttiosju. Sjua, sjua.
Du behöver bara nummer 20.
Jag har två kvar.
Om jag vinner bjuder jag på motellvistelsen.
Verkligen?
Åttiosex! Åtta, nia.
De frågar om henne.
-Sextiotre. Sexa, trea. -Ja.
Jag har bara 20 kvar.
Nummer 20.
Sextiosex. Sexa, sexa.
-Sjuttiosju. Sjua, sjua. -Kom igen.
-Tjugo. Tvåa, nolla. -Bingo!
-Hon har bingo! -Ja.
-Bingo. -Vi har en bingo..
Jag har tur för jag föddes med fötter först.
Bingon stämmer.
Det är inte femstjärnigt, men…
-Bättre än att sova i bilen. -Ja.
Rum 156.
Här.
-Vem bor med vem? -Tja, vi kan…
Din tur.
Du bor här..
Ska vi sova tillsammans?
God natt.
Då så…
Får jag ta den här sängen?
Jag föredrar att sova nära dörren.
Jag bryr mig inte om dörren.
Totó, titta.
-Får jag kissa? -Du behöver inte be om lov.
Herregud. Nej, vad gör du?
Vad gör du? Hördu!
Vad i helvete gör du?
Det är väl José Luis?
Fattar du inte? Hördu! Vad fan är det här?
Vad är det med dig? Är du dum i huvudet?
Jag står inte ut!
Jag orkar inte mer!
Jag klarar det inte!
Förlåt mig.
Jag är inte sån. Jag vet inte vad som hände.
Det senaste året… har jag inte varit mig själv.
Mer än ett år, faktiskt.
Redan innan separationen var jag inte mig själv.
Min fru Mamen sa att jag var som ett spöke.
Hon kände sig inte älskad.
Jag har aldrig älskat nån mer.
Men hon kände det inte.
Nå, hur kan jag få dig att må bättre?
Hej pappa.
Vi gör saker så att allt betyder nåt.
Skolbetyg, familjer…
Man tror…
…att en semester gör saker bättre, men icke.
"Du måste vara lycklig. Du får inte vara ledsen
Du har allt.
Vad är det med dig? Du har allt och du har det bra" Visst.
"Lev för dagen." Hur gör man det?
Hur lever man ens?
Jag gör allt som samhället ber om.
Jag mediterar, får akupunktur, går på terapi, simmar…
Jag köper krämer också.
Jag gör allt, men det är meningslöst. Ingen mår bra.
Alla ler falska leenden.
Det är skit.
Att leva är inte lätt.
Du behöver litium.
-Vad behöver jag? -Litium.
Litium får dig att vilja leva.
Litium?
Du mår inte bra här inne…
Men vi mår inte bra här uppe heller…
Vi har alla våra problem.
Snygg och fräsch!
Se så snygg och fräsch jag är.
Kan du återvända till din bror?
Nej.
Det var inte första gången.
Det är så här jag är,
och han är inte det.
Han är rädd.
Jag är också rädd, men låter det inte styra mig.
Rädsla är skit.
Det har du rätt i.
Så, vad ska du göra?
Jag vet inte.
Och du?
Jag vet inte.
Silverkyss.
Maribel?
Maribel!
Vill du ha?
Jag gillar inte tobak.
Jag rökte när jag var liten för att göra rösten djupare, men… Inte längre.
-Vet du vad jag alltid har velat ha? -Vad?
Tuttar.
Precis som dina.
-Får jag… röra dem? -Ja.
Jag älskar dem!
Det räcker. Det besvärar mig lite.
Ursäkta.
Nej, förlåt, det är bara det… Det besvärar mig för att jag gillar det.
En gång rörde min väninna mina tuttar som ett skämt…
Och…
Jag vet inte.
Jag vet inte. Det var…
Jag vet inte.
Jag har också en vän…
…som det finns nåt med.
-Ja. -Jag kan inte beskriva det.
Men ibland. Jag vet inte.
Får jag…
…försöka?
Bara för att se…
För att se om…
Om…
Besvärade det dig?
Nej.
-Inte? -Nej.
-Säg till om det besvärar dig. -Nejdå.
Gör det igen.
-En gång till? -Ja.
Okej.
Bara för att se om…
…nåt händer.
Besvärar det dig?
-Nej. -Inte?
Nej.
Okej.
-Vet du vad som är starkare än rädsla? -Vad?
Nyfikenhet.
Oj.
Här.
Doktorn kommer snart.
Det är kallt.
Rosita.
Gör i ordning en te till.
-Vet du att det här är ditt fel? -Börja inte, Coco.
Du slutade inte förrän jag fick missfall.
-Var inte löjlig. -Löjligt?
Är det löjligt att mista ett barn?
Vet du varför graviditeten misslyckades?
För att du nästan är 80 år!
Du ska få för 80 år, din subba!
Hur vågar du klandra mig för det här? Efter allt jag har gjort för dig.
Som vad?
-Vad har du gjort för mig? -Allt.
-Jag gav upp min dotter. -Det var för att du var pank.
Tror du att jag har varit med dig hela tiden för pengarna?
Vad annars?
Det räcker.
-Just det, gå härifrån. -Självklart gör jag det.
-Jag ger mig av. -Gör det!
-Ja, jag menar det. -Gå!
Öppna dörren och dra åt helvete nu!
Jag klarar mig bra utan dig. Jag behöver dig för nåt!
Se så glad jag är för att du är borta.
Vad fan trodde du? Försvinn!
Hon är borta…
Ny information om affärsmannen Arturo Weizegs död.
Det har bekräftats att det inte var en naturlig död.
Polisen meddelar att den huvudmisstänkta är Dora Galán.
-Vi har inga detaljer om henne… Muñeco, Muñeco!
-Vad? -Arturo Weizeg dog i sitt hem i tisdags.
Dödsorsaken är okänd.
-Ja? -Hallå. Du är Pilars dotter, eller hur?
-Det är Valle, från bingon. Ja.
Vad är det?
Jag hade tur och hittade din mamma.
-Hör du mig? -Ja, jag är här.
Har du en penna?
Ja, det har jag.
Skriv ner det här.
Pasaje de los Monos, 25.
-Det är i Chinatown, i Huvudstaden. Okej.
-Hon väntar dig vid middagstid. Okej.
Och en annan sak…
Fan.
-Det är ett lejon i mitt rum! -Va?
Ett lejon?
Vad häftigt!
Det finns inget lejon här.
-Va? -Var det verkligen ett lejon?
-Det var ett jävla lejon här! -Det luktar lejon.
-Var det inte en dröm? -Nej.
-Jag såg det. -Var är Akin?
Akin var borta när jag vaknade.
Skit också!
Snutar!
Snutarna…
Vi såg nyheterna. De letar efter dig.
-Du dödade gamlingen, va? -Jag gjorde inget.
Vad ska jag göra? Jag vill inte försätta er i trubbel.
Vi drar.
Snutar…
Kom igen.
Spring.
Den här vägen! Du först, José Luis.
Räck över Totó.
Fort! Hoppa.
Kom igen!
Som min mormor gjorde. Gud välsigne henne.
Skalbaggar, insekter…
Vart?
Den här vägen.
Hitåt.
Hej.
Det måste vara här.
TVÄTTERI
Du är Dora, eller hur?
Ja.
Följ mig. Hon väntar på dig.
Gå in.
Här?
Okej.
Pilar?
Dora.
Vad gör du här? Var är hon?
Din mamma är inte här.
Vi vet inte var hon är. Hon vill inte träffa mig heller.
-Herregud, du är så lik. -Vad vill du?
Varför bad du mig komma?
Jag vill hjälpa dig, Dora.
Ditt liv är i fara.
-Coco drar sig inte för nåt. -Vad har hon emot mig?
Varför anklagar hon mig?
Av många anledningar. Sätt dig om du vill veta.
För 16 år sen, dagen då du föddes, förändrades allt.
Coco fick reda på graviditeten
och…
…blev alldeles från vettet.
Hon blev aggressiv, våldsam…
Hon var…
…helt utom sig.
Den dagen försvann Pilar.
Jag förstår inte.
Hon var ung och blev gravid.
-Hur angår det Coco? -Din mamma skyller på mig.
Som alla vet är det alltid mamman som är skyldig.
Alltid.
Skyldig till att uppfostra henne till att respektera män.
Skyldig till att låta Arturo, en snuskig gammal gubbe,
misshandla henne och göra henne gravid.
Och skyldig till att blunda för det och hålla tyst.
Och att tänka att eftersom det hände min mamma och mig så var det normalt.
Så normalt
att den jag tyckte synd om var Coco.
Så mycket att jag stod och såg på
när hon slog Pilars mage för att orsaka ett missfall.
Jag har förlåtit henne för så mycket.
Så mycket…
Men inte längre.
Det är över.
Men, se…
Allt blev bra.
Det var inte för intet.
Ödet ville att barnet skulle leva.
Du är här.
När jag som liten såg nyheterna på tv
trodde jag att jag aldrig skulle klara av all ondska i världen,
men man vänjer sig. Det kallas att vara vuxen.
Du är hans enda barn
och arvtagare.
Jag ska göra dig till den rikaste och mäktigaste flickan i landet.
Snutar!
Stanna!
Stanna! Polis!
Spring!
Stanna!
Stanna, för fan!
Sluta! Polis!
Vilken smidighet! Grymt!
Kolla in det där!
Det låg på marken…
Fantastiskt! Kolla in honom!
Ni kan inte ta mig!
Stanna! Polis!
Kom hit!
Stanna!
-Dora Galán, eller hur? -Ja.
Följ med mig. Du är anhållen.
Va?
-De sa att hon skulle vara ute nu. -Chefen måste skriva under.
Han är på väg.
Det är pappan till tjejen som dödade Arturo Weizeg.
-Hon är vår vän. -Va?
-Hon dödade ingen. -Nej…
Är du hennes pappa?
Vi fick övervakningsinspelningar som visar att var en olycka.
Jag har gett order om att hon ska släppas. Hon kommer snart.
Tack.
Där är hon.
Totó!
Hej.
Kom nu, Dora.
Tack.
Du är inte min pappa.
Dora!
Efter bekräftelse från domaren, och tack vare dna-testet
som bevisar att Dora Galán är dotter till den avlidne,
kommer arvet från Arturo Weizeg Molina att delas upp enligt följande:
Två tredjedelar till den enda dottern, Dora Galán,
varav hälften tillhör Coco Cabrera i nyttjanderätt.
Den sista tredjedelen
tilldelas enligt testamentet till Coco Cabrera.
Det innebär att Dora Galán och Coco Cabrera
är ensamägare i affärskonglomeratet "W".
Vem är det?
Maribel är här för att hämta sina saker.
Okej.
Skicka upp henne om fem minuter.
Hon är lite lugnare idag, men igår…
Där är du.
Kom in, Maribel.
Ska du ta den?
Den är min.
-Den är inte din. -Jo.
Jag köpte den i Rom.
-Jag valde den. -Jag betalade för den.
Okej. Jag ska inte bråka om en tallrik.
Se det som en gåva. Den är din.
Du kanske inte bryr dig, men jag har haft tuffa dagar.
Utan dig visste jag inte vilka piller jag skulle ta,
eller när.
Du förrådde mig.
Du gav mig inget val.
Jag vet.
Jag var orättvis mot dig,
men…
…nu när jag är ensam,
alldeles ensam,
har jag insett att jag behöver dig.
Coco…
Det är så svårt att hitta bra tjänstefolk nuförtiden.
-Ursäkta? -Jag skojar.
Saken är den…
Jag skäms verkligen när jag säger det här till dig.
Jag vill ha tillbaka dig.
Ge mig en chans.
Vi kan börja om.
Du är otrolig, Coco.
Och med Dora, om du vill.
När allt kommer omkring är hon Arturos dotter och din släkting.
Och med tiden kanske hon blir dottern vi båda förlorade.
Måste jag bönfalla dig, Maribel?
Se på mig! Det här är jag.
En gammal kvinna som behöver tas omhand.
Nej, Coco, inte så. För guds skull, inte så, Coco.
Inte så, Coco. Det är okej.
-Sådär ja. -Maribel…
Jag vill ha alla brickor i matsalen nu!
Ingrid! Jag vill inte se dig här inne!
Vem är det nu?
Det gör ont.
-Gillar du Spanien? -Ja, jag älskar det.
Och ännu mer med henne.
Se så hon skrattar.
Här är jag, mina vänner.
En runda till.
Vad är detta? Undan.
Det här brickan.
Kom igen, nu släpper vi loss!
Hej.
-Syns flickan till? -Nej, inte än.
Vi går och ser vad pågår.
Hej. Era namn?
Toppen. Tack.
-Namnet? -Dora Gal… Dora Weizeg.
Ursäkta. Varsågod.
-Era namn? -Berätta inte. Muñeco.
De är med mig.
De måste stå på listan.
Ja, men de är med mig.
Om de inte är med på listan kan jag inte släppa in dem.
-Gå in och prata med nån. -Nej.
Hör på, raring.
Är jag med på listan?
-Nej. -Nej.
Släppte du inte in mig?
-Jo, men du är… -Just det.
Jag är den jag är, och de är med mig, punkt slut.
Kan du be Melania att komma?
Det är inte så svårt.
Jag är Arturo Weizegs dotter, och jag tog med två gäster.
Jag skriver ner det.
"Dora Weizeg, plus två." Nu kan du bocka av oss.
Varsågod.
-Nu går vi. -Fan.
Oj…
-Här är folk rika. -Var var du?
Coco väntar på dig. Nu går vi.
-Kom nu. -Släpp mig.
Här är hon. Kom nu.
Kom nu.
Var naturliga. Posera inte. Prata med varandra.
Vad vill du bli när du blir stor?
Sångerska.
Hör på. Om du har en dröm
som du verkligen kämpar innerligt för så kanske den ändå inte blir verklighet.
-Har nån berättat det? -Vi är klara.
Flickan är oförskämd.
Hej, din huligan. Hjälp mig med säcken, den är tung.
-Säcken. -Hjälp mig tömma den där.
Du är otrolig! Plocka upp det.
Ni får klappa honom, ja.
-Totó… -Han är så söt.
Sötnos.
Jag gillar att prata med dig
för de extravaganta människorna börjar gå mig på nerverna.
De är falska.
Hej, raring. Hur går det?
Jag vet inte.
Jag antar att jag borde roas av all den här smörjan…
-Är det såhär min väg slutar? -Nej.
Det här är inte slutet.
Men bara så du vet så har vägen inget slut.
Inget.
Alla ljuger.
Min pappa…
Det är inte sant. Kom ihåg vad jag sa.
Allt är sant.
Till exempel: Diego är din pappa. Arturo är din pappa.
Allt är sant. Man måste bara välja i vilken sanning man ska leva.
Ja? God afton.
Förlåt att jag avbryter festen, men det är dags för en skål.
Jag vill välkomna personen
som är huvudskälet till att vi är här idag.
Coco Cabrera!
Tack, allihop.
Det är underbart att ha så många vänner här.
Det sägs att bakom varje stark man står en kvinna.
Nå, bakom Arturo fanns det mer, och vilken överraskning!
En sak är säker, Arturo upphörde aldrig att överraska mig.
Jag var aldrig uttråkad av honom. Aldrig!
Det är jag tacksam för.
Så tack, Arturo!
Kom, raring.
Varsågod.
Det står två kvinnor här,
de två i bolagets styrelse.
Två kvinnor som är beredda att kämpa sida vid sida,
som jämlikar,
för att leda företaget och ingjuta feminism och ungdomlighet i huset,
såväl som kraft och uthållighet.
-Usch. -Ursäkta?
Nå, det får räcka så. Vi skålar och fortsätter med festen.
Skål för början på en ny era.
Välkommen till familjen, Dora.
Nu dricker vi.
Drick upp, raring. Drick.
Tja, hon är ung.
Hon är lite nervös, men jag ska prata med henne.
Hon vet inte hur sånt här går till än.
Nu ska vi roa oss.
Det är dags att dansa och dricka. Det är fest!
-Skål, Coco! -Tack.
Ja! Så ska det se ut!
Kom igen!
-Ska hon gå? -Låt henne gå.
Vad händer?
-Hördu! -Muñeco!
Och nu då?
Lycka till.
Jag kan skjutsa er om ni vill.
Sen måste jag ge mig av.
Pappa, det är jag.
Jo…
Jag antar att du sover för det är ganska sent, men…
Jag ville säga…
…att jag älskar dig mycket.
Det var allt.
Nu…
…vill jag komma hem…
…till min pappa.
ESMERALDAS FIK
-Godmorgon. -Godmorgon.
-En kaffe med mjölk. -Okej.
Varsågod.
Det blir 1,50. Socker finns där borta.
Du ser ut att ha haft en lång natt.
ESMERALDAS FIK TACK FÖR BESÖKET
SLUT
Undertexter: Daniel Rehnfeldt