Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Apu!
Apu?
Igen, felmegyek!
RAMONA
1. FEJEZET: RAMONA MEGISMERI BRUNÓT
Jó napot!
Kérhetek egy tejeskávét?
Köszönöm!
Elnézést!
Mi az, amit beleraktál az italodba?
Ez?
Csak egy kis gyógyszer, amit a patikából vettem a minap
szorongás ellen. Természetes összetevőkből áll.
Rögtön megnyugtat, meg ilyesmi.
CBD?
- CB mi? - CBD.
Az a marihuána egy része, amit kinyernek a növényből.
Nem állsz be tőle, de enyhíti a fájdalmat,
megnyugtat, meg mindenféle csoda hatással bír.
Hát nem tudom, nem hiszem. Itt nem írja a marihuánát.
Nem vagyok biztos benne,
hogy Spanyolországban legális, így lehet, hogy emiatt nem írják rá.
Kipróbálod?
Növényi összetevőkből áll. Nem illegális.
Jól van.
Így ni!
Jól van, elég. Köszi.
Te is szorongsz?
Én? Mint állat!
- De hát mindenki más is. - Nem.
Nem mindenki szorong.
A városokban igen. Talán vidéken nem.
Amikor körbenézek, eldobom az agyam.
Vannak, akiknek eszméletlen munkái vannak.
Például vannak, akik megállás nélkül rúgnak ki másokat. De komolyan!
Én nem ítélkezem felettük. Mindenkinek meg kell élnie valamiből.
De vannak olyanok, akik egész nap másokat rúgnak ki,
vagy kilakoltatnak másokat. És tisztára nyugodtak.
De annyira nyugodtak! Én meg összekapok valamin a tesómmal,
- és felforr az agyvizem. - Ja, de szerintem akikről beszélsz,
azok mindent elfojtanak magukban, és végül hasnyálmirigyrákot kapnak.
- Így látod? - Igen.
Ezerszer jobb, ha az ember picsog.
Sokkal egészségesebb.
És te mitől szorongsz? Nem olyannak tűnsz, aki sokat szorong.
- Lavapiésben élek, és... - Egyszer én is laktam Lavapiésben.
- Évekkel ezelőtt. - Szép környék.
Utálom Lavapiést.
Miért?
Mert a házban
van egy drogtanya egy ideje.
Most már a 3. emeleten is van egy. A kapuban folyton narkósok lógnak.
Egy 80-as évekbeli filmben élsz.
Ráadásul tegnap
egy kétméteres fazon be akart törni egy lakásba,
amit amerikaiak vettek ki.
- Egy narkós? - Egy erőszaktevő.
A narkósok általában ártalmatlanok.
Igen, de az erőszaktevők nem azok.
És nem hordasz magadnál gázspray-t, vagy ilyesmit?
Erre még nem is gondoltam.
Cortázarnak van egy elbeszélése,
amiben lassan kitúrják a tulajt a saját házából.
Csak azt ne mondd, hogy...
- Hát, pont úgy hangzik. - Tök paranoiás vagyok.
Ja, de jó alapanyag egy filmhez.
Inkább kihagynám.
Figyelj! Te érzel valamit?
Mitől?
- A gyógyszertől. - Nem.
Annyit szorongok, hogy erre nincs gyógyszer.
Valami keményebbre van szükségem.
Akkor öntsünk piát a kávéba!
Hát, nekem az amerikaiak miatt jó okom van rá, nem?
Kérünk egy kis likőrt a kávénkba, légy szíves!
Csak öntsd bele a pohárba!
Szerintem ez a gyógyszer
csak átverés.
Szinte minden, amit ilyen öko-mega-természetesként adnak el,
- az átverés. - Ja, igen.
Ha körbenézek, csak fogom a fejem. Ez a bár jóformán egy múzeum.
Ja, nagyon durva.
Úgy értem, hogy az igazi madridi bárok eltűntek.
A városokban mindegyik bár egyforma.
Csak "franchise" meg öko-hippi helyek vannak.
Öko! Minden elé odaírják, hogy "öko"!
- Öko mosószer. - Öko porok.
- Öko kávé, öko-barátok. - Az öko nagyon tarol, mi?
De működik. Amikor elmegyek a boltba,
és hezitálok, mindig az ökót választom.
Ennyi erővel ráírhatnának annyit, hogy "drága", és kész.
- De ez most mi? - Ő a legjobb.
- Nem lehet igaz! - Micsoda?
Ez. Nem tudom. Az arca, a ruhája.
- Az egész. - De, tényleg ilyen arca van.
Most ő van a csúcson. Ez a trendi.
Ez a fazon új szintre emelte a spanyol pikareszk regényt.
Nagyon csábos ez a hosszú haj.
Ja. De az benne a legrosszabb, hogy előadja a nagy macsót,
aztán minden nővel le akar feküdni, de közben érzékenynek mutatja magát,
akit nem is izgatnak a nők. Engem ez totál kiborít.
Basszus, azt nem csodálom! Hadd nézzem tovább!
A feminista uncsitesóim bele vannak zúgva.
Elismerem, hogy jól zenél, de a szövegeiből nem értek semmit.
Esküszöm, hogy teljesen kiégek tőle!
Basszus!
Na jó! A mobil nem neked való.
Az élet a képernyőn túl zajlik.
Tudod, mire jöttem rá most?
Hogy te tényleg rendszerellenes vagy.
Van egy rapper unokatesóm, aki rendszerellenesnek mondja magát,
de van iPhone-ja, van Instagramja, van mindene.
De neked nincs. Nem lehet akármit rád sózni.
És ez menő, nem?
Kissé ódivatú, mert sosem vagy igazán képben, de...
mindegy.
Azta! Azt hittem, hogy menő.
Van benne némi báj, de azért ne bízd el magad!
Még egy sört?
Az van, hogy... Bocsi!
Ez az egész
újrahasznosítósdi csak egy húzás, amit a nagy olajcégek találtak ki,
hogy eltereljék a figyelmet a valódi problémáról.
Mi is a valódi probléma? Az ő rohadt iparáguk!
Elindítanak kampányokat, amivel meggyőzik az állampolgárokat,
hogy a változás az ő kezükben van, és elhitetnek velünk egy rakás dolgot.
A hulladék szétválogatásának nincs semmilyen környezeti hatása.
Az égvilágon semmilyen! Miközben ők azt tesznek, amit akarnak.
Olajat termelnek, autókat gyártanak, satöbbi, satöbbi.
Volt a Shellnek egy kampánya
a kilencvenes években,
ami arról szólt, hogy ne hagyjuk égve a villanyt az üres szobában.
Úristen!
Rohadékok! Én nem gyűjtök szelektíven!
Erről van szó!
Én is mondok valamit.
- Na mondd! - Durva lesz.
Láttam egy dokumentumfilmet, ami arról szólt, hogy a tengerekben
van egy csomó elsüllyedt hajó
az első világháború óta. Érted? És mi van ezeken a hajókon?
Vegyi fegyverek.
Atomfegyverek és mérgező anyagok,
amiket az oroszok dobtak a tengerbe.
Tudod, mennyi időbe telik, mire ezek lebomlanak?
- Mennyibe? - Vagy száz évbe.
Vagyis épp most fog megtörténni.
- Azt a rohadt! - Bizony.
Tudod, mi lesz, ugye? Amikor ez bekövetkezik?
- Mármint mi? - Amikor a nukleáris fegyverek
meg ezek a dolgok lebomlanak, tönkre fogják vágni a tengereket.
Felejtsd el a horgászatot, meg a tengerben fürdéseket!
A táplálékláncnak kampec.
Basszus!
Vannak civil expedíciók, amelyek során ki akarják szedni ezeket
a tengerből, de nem lesz rá idejük.
Most rögtön el kéne mennünk egy helyre, amit ismerek...
- Halat venni. - És lefagyasztani.
És lefagyasztani.
Egy csomót agyalok ezen.
Még szép! Hogy a gyerekeink ehessenek halat.
De amit mondtál, az nagyon durva!
Az. Felejtsd el a globális felmelegedést!
- Felejtsd el! - Ez a durva.
Ez nagyon durva! Most azonnal el kell mennünk tőkehalat venni!
Ja.
- Komolyan? - Abszolút!
Várj! Tök részeg vagy.
A következőt!
Eszméletlen ez az ütemváltás, nem?
Én totál kivagyok tőle.
Az biztos. Nagyon komoly.
Szagold meg, milyen jó illata van!
- Igen. - Jó, mi?
Ehhez keverek THC nélküli marihuánát,
amitől nem tépek be, de irtó jó íze van.
Vagyis dohány nélküli cigi, aminek marihuána íze van, de nem üt.
Pontosan.
Nem tudom, mit mondjak. Ez nagyon lehangoló.
- Utálom a dohányt. - Megértem.
- Utálom, de szeretem is. - Teljesen megértem.
Azt hittem, ha hazajövök Spanyolországba,
mindenki cigizni fog. De épp az ellenkezője történik.
- Senki nem cigizik. - Nem. Kinéznek miatta.
Lassan kikopik a divatból. A 90-es évekből maradt itt.
- Igen, megvetnek érte. - Igen.
És amilyen hülye vagyok,
minél egészségesebbek akarnak lenni az emberek, én annál többet szívok.
Dohányozni kell,
ha igazi ellenálló vagy.
Itt a kínaiban árulnak cigit szálanként.
Carmennek hívják, 8 éves, és zongorázik.
Na jó, nem akarok tovább fecsegni, de bébiszitterkedem,
fordítok, és van még a...
Ha összejön, elmondom, ha nem, az se baj. Ennyi.
Még szép, hogy össze fog jönni. Miért ne jönne össze?
Honnan veszed? Azt se tudod, mi az.
De láttad már magadat?
Árad belőled a fény, meg az erő, meg a nem tudom, micsoda.
Tutira össze fog jönni minden, amibe belekezdesz.
Nem is tudom.
De. Dehogynem tudod.
Majd meglátjuk.
Amúgy még a nevedet sem tudom.
A nevemet nem mondom meg.
- Tudod, mi ütött belém? - Mi?
És ez nem az alkoholtól, vagy a cigitől van.
De az van, hogy beléd zúgtam.
- Mi van? - És szerintem te is belém zúgtál.
Szerintem együtt kéne maradnunk.
Dehát én férjnél vagyok.
Hogyhogy férjnél vagy?
Nem vagyok férjnél, de olyan, mintha lennék.
Akkor mellényúltál.
Semmi baj, de mellényúltál.
- Miről beszélsz? - Arról, hogy mellényúltál.
Úgy értem, hogy nem jó férfit választottál.
Te vagy az, aki most mellényúlt.
Dehogy! Én tisztán látom a helyzetet.
- Szerintem nem, mert nincs igazad. - Látom az arcodon.
Mit tudsz te az arcomról?
Régóta együtt vagyok a férjemmel, és nagyon szeretem.
Hogy merészelsz az arcomról beszélni?
El kell mondanod neki, mi történt.
- Mondd el te! - Nem, neked kell elmondani.
Különben tudod, mi lesz.
- Mi lesz? - Rákos leszel.
- Te magad mondtad. - Nem mondtam ilyet.
De, hogy aki elfojtja a dolgait, az rákos lesz.
- Hasnyálmirigyrákot mondtál. - Kétlem.
De, konkrétan azt mondtad a bárban, hogy egészségesebb picsogni.
- Te az ember agyára mész! - Na ne mondd!
Ki nem állhatom a művészeket!
Én nem vagyok művész.
Dehogynem. Délután háromkor iszol.
- Elmondjam, miből élek? - Ne!
- Elmondjam a nevemet? - Ne, és ne kövess!
Itt megállok.
Tényleg az agyamra mész!
2. FEJEZET: RAMONA BARÁTJA: NICO
Mit keresel itt?
Nem akartam egyedül hazamenni.
Átöltözöm és jövök.
Cigiztél, mi?
Nem. Vagyis egy fél szálat. Mindössze két slukkot.
Előttem nem kell letagadnod.
Ha nem éreznéd, nem mondanám el.
- Ez nem így működik. - Számomra igen.
Nagyon kemény nap volt a mai.
Miért?
Kidolgoztam a belemet. A főpincér teljesen vakon van.
Basszus!
Jól vagy?
Igen.
A holnapi miatt aggódsz?
Nem, csak undorodom az erőszaktevőtől.
És még?
- Nincs semmi más. - Biztos?
Ma reggel odamentem a castingra, hogy megnézzem, meddig tart,
aztán végül hagytam az egészet, nem jelentkeztem.
- Azért, mert izgultál. - Ja, lehet.
- Mi a francot művelsz? - De megijesztettél!
- Azt hittem, nem lélegzel. - Jézusom!
- Minek ez a paróka? - Szerinted milyen?
- Hát szőke. - Jó, de szerinted milyen?
Szerintem szőke.
- Természetes szőkének tűnik? - Dehogy!
De ha nem tudnád, hogy paróka.
Nem.
- Ha egyáltalán nem ismernél? - Kizárt.
- De miért? - Mert sötét a szemöldököd.
Ráadásul fénylik a paróka. Látszik, hogy nem valódi haj.
Szerintem simán elhinnék, hogy természetes szőke vagyok.
Lehetnél természetes csaj parókában.
Az leszek én.
Így legalább megjegyeznek majd, és azt mondják:
"A parókás csaj."
De miért akarsz parókában menni?
Mert őszülök.
- Egy ősz hajszálad sem láttam még. - Mert nem figyelsz.
Pedig van. És ha közelről vesznek, látni fogják az összeset.
25-30 év közti lányt keresnek, vagyis olyat, aki nem őszül.
És mivel többet nem mondtak, improvizálok.
Jól van.
Au revoir, mon amour.
Bemegyek, és mindjárt kijövök érted.
Jól van. Amúgy nagyon feltűnő, hogy paróka van rajtam?
Nem számít. Ügyes leszel, majd meglátod.
Na gyere!
Srácok! Ő itt Ona.
- Szia! - Szia!
- Sziasztok! - Szia!
- Hogy vagy, Ona? - Jól.
Tedd csak le a táskád oda, és kezdhetjük is!
Rendben.
- Szia, Ona! - Sziasztok!
Bruno vagyok.
- A film rendezője. - Szuper.
- Milyen szőke vagy! - Ez egy paróka.
Világos.
- De le is vehetem. - Ugyan!
Szeretjük a parókát.
Jól van, Ona.
Szólj, ha kezdhetjük!
Miféle név az, hogy Ona?
Te hülye vagy?
Hát Ona, csak így, Ona.
Ti is látjátok, milyen a tekintete?
Látjátok?
- Szólj, ha mehet! - Jó. Sziasztok!
Ona vagyok, 30 éves... Vagyis 31.
Mutatom magam profilból.
Csodálatos! Látjátok, igaz?
Jól van, Ona, és mit hoztál magaddal?
Minthogy nem mondtatok semmit, két monológgal készültem,
egy drámaival és egy komikussal, így tudtok miből választani.
Szuper.
Akkor... kezdjük a drámaival!
Ez egy monológ az "Annie Hall"-ból.
- Az "Annie Hall"-ból? - Igen.
- Woody Allen "Annie Hall"-jából?! - Igen.
De abban nincs drámai monológ, nem?
Az "Annie Hall" inspirálta.
- És drámai? - Igen.
Tökéletes.
Kezdd, amikor szeretnéd!
A legigazságtalanabb,
a legmocskosabb, legundorítóbb, legaljasabb dolog, amit velem tettél,
az az, amit mindig teszel.
Hogy még azt is utálatosnak tartod, hogy megszülettem.
Gazdag és fehér családból származom, tehát én biztosan
nem konyítok a művészethez, nem tudom, mi a fájdalom,
vagy mi az a magasztos érzés, ami az elnyomottak sajátja,
vagy a rasszizmus, és ne is említsük az iskolai bántalmazást,
vagy a holokausztot, amikért elnézést kell kérnem tőled!
Szinte már létre akarok hozni egy új családot,
mert az enyém alapján egy rideg, felszínes, hülye liba vagyok.
Egy hülye!
Ez a legrosszabb, hogy hülye vagyok.
Ez egy ördögi kör. Amikor olyan mellett vagy,
aki hülyének tart, akkor hülyeként is viselkedsz.
És egyre hülyébb leszel. És pocsékul érzed magad.
Úgy érzed, nem érdemled meg sem a figyelmét, sem a szeretetét.
Habár a szerelem... a szerelem...
Szerintem a tiédet sosem kaptam meg.
Vicces, mert az elején még te nem akartál komoly kapcsolatot.
Szabad akartál lenni, mint a madár,
szórakozni akartál, miközben én csak úgy faltam a könyveket,
hogy ne kelljen szégyellned engem a barátaid előtt a vacsorákon.
És amikor elkezdek átváltozni azzá, aminek látni akartál,
ráadásul meglátom a fényt és érzem, hogy nélküled is boldog lehetek,
te pánikrohamot kapsz,
és azt akarod, hogy megint csak a tiéd legyek.
Az a személy már nem létezik.
Ennyi.
Remek!
Bravó, én imádtam!
Jöhet a másik?
Nem szükséges. A szerep a tiéd.
- Tessék? - Nyugi!
- Én nyugodt vagyok.
De ezt a szerepet rá írták.
Eljátszod a komikus monológot, kérlek?
Persze.
Bruno, ülj le! Nézzük a monológot!
Részemről rendben. Bocsi!
Ha készen állsz, kezdheted!
Én sok férfival voltam együtt.
Rengeteggel!
Néhányan közülük tökéletesek voltak.
A szó legszorosabb értelmében voltak tökéletesek.
De tudod, mi volt a bajom a tökéletes férfiakkal?
Az egész egy rossz vicc.
Mert nem volt köztük életem szerelme.
Még én sem hiszem el, hogy ezt mondom. Te elhiszed? Mert komolyan beszélek.
Ez az egész disney-s marhaság a 19. századból,
ez az abszolút abszurdizmus, amit én nem kajáltam be,
mert én mindig a dolgok mögé láttam, és talpraesett gyerek voltam,
és ezt a rohadt gondolatot, ami tönkrevág mindent,
te ültetted el a fejemben, csakhogy pár órával később lelépj.
Ezen felül,
hogy ne kövessünk el hülyeséget, és hogy felemelkedjünk
a legendás, romantikus alakok mellé,
nem cseréltünk sem számot, sem címet, és nem árultuk el a vezetéknevünket,
hogy ne tudjuk megkeresni a másikat.
Én vagyok a nemzedékem egyetlen tagja,
aki egy olyan pasiba zúgott bele, akit nem tud lekövetni a Facebookon.
Életed szerelme egy pillanat alatt köddé válik.
És a betonbiztos terv, hogy találkozzunk jövőre
a bécsi állomáson, olyan romantikus.
Olyan szép.
Aztán a nagyim két nappal előtte kitalálja, hogy meghal,
így nem megyek el, és erre gondolok egész életemben:
megismerem életem szerelmét, erre a nagymamám kinyiffan,
és elvesztem a férfit.
De aztán arra gondolok, hogy biztos ő sem ment el.
Miért is jönne el az USA-ból egy tini ígéret miatt?
Mekkora marhaság! Milyen gyerekes!
Erre idejössz és azt mondod,
hogy ott voltál, és vártál rám, mint valami idióta.
Hogy a te életed is pocsék nélkülem. Hogy házas vagy,
és van egy fiad.
Basszus!
Jobb lett volna, ha nem mondod el.
Isten hozott a filmben, Ona!
Azért választasz engem, mert bejövök neked.
- Nyilván. - De az alakításomnak kell tetszenie.
- Az ugyanaz. - Pillanat!
Nem dönthetünk elhamarkodottan.
Ha nem zavar, továbbra is én vagyok a film rendezője,
és én döntöm el, kit választunk.
Megnézhetnénk a többieket?
Azelőtt kiválasztottál, hogy belekezdtem volna.
Talán nem akarod a főszerepet?
De, de a tehetségemért válasszatok!
- Ne ismételgesd ezt, kérlek! - Ona, tudnál odakint várni, kérlek?
Bruno! Meg kell néznünk a többit is.
Ő lesz a főszereplő, és kész! Én döntöm el!
Nem vállalom a főszerepet, sem bármi mást ebben a filmben!
Továbbra sem értem.
Hát, a rendező az a fickó, aki korábban belém zúgott.
De hol? A castingon?
- Na jó, kezdem elölről. - Szörnyen magyarázol, tudod?
Tegnap bementem egy bárba, ami a casting mellett volt.
Beszélgettem egy szimpatikus fazonnal,
aki a semmiből azt mondta, hogy szeret.
Erre mondtam neki, hogy férjnél vagyok.
Kiderült, hogy ő a rendező.
- Micsoda véletlen, nem? - Igen.
Na mindegy, utána mondta Rocío,
hogy ez a fickó törzsvendég a bárban, mert a közelben lakik.
A lényeg, hogy a castingon
elkezdett a szememről beszélni, meg ilyenek, én meg totál berágtam.
Gondolom, hogy ez a menete a színész kiválasztásának.
Szerintem nem.
Szerintem meg igen. Na mindegy, folytasd!
Miután előadtam az első monológot,
elkezdte mondani, hogy szerepeljek a filmben,
mint főszereplő, a többiek meg mondták,
hogy azért nézzék meg a többi színésznőt is.
A pali meg mondta, hogy ő már döntött, és engem választott, én meg mondtam,
- hogy felejtsék el. - Hogy mi?
Hogy nem vállalom.
Egy vagy két gránátalmát rakjak bele?
Hogy mi?
- Egy vagy két gránátalma kell? - Mit mondtál nekik?
Ja? Hogy felejtsenek el, nem veszek részt a filmben.
Az a fickó bolond.
- Mármint a rendező? - Igen. Tök bolond.
Aki azt akarja, hogy legyél a főszereplő?
Igen. Aki belém habarodott a casting előtt.
Te hülye vagy?!
Basszus! Tök idegesítő volt.
- Lehalok! - Én is lehaltam.
Nem, én miattad halok le.
- De miért? - Minek utasítottad vissza?
Hát, mert azt mondta, hogy szeret.
Na és? Nem azt mondom, hogy feküdj le vele,
de szerinted gyakran történik ilyen?
Hogy egy igazi rendező felkér, hogy légy a filmje főszereplője?
Csak egy dokumentumfilmet meg pár rövidfilmet készített.
- Ez az első nagyjátékfilmje. - Ja? Hát akkor mindegy.
- Akkora idióta vagyok! - Idióta vagy.
- Most mit csináljak? - Mondjuk hívd fel, és mondj igent.
Másokat is meghallgattak, ez a hajó tutira elment.
Hívd fel holnap kora reggel! Biztos nem zúgott bele azóta másba.
El se hinnéd...
Nem tudom, hogy a hagymától sírok-e, vagy mert hülye vagyok.
Olyan hülye vagy!
Most ünnepelnünk kéne,
nem kör alakú szendvicseket készíteni, ezzel az ócska izével...
Én imádom a kör alakú szendvicseidet, de kinyithatnánk egy üveg bort, nem?
- Még jó! - Zsír! És holnaptól diétázom,
- mert szerepelni fogok a filmben. - Jól van.
Elmúltam 30
Sosem mondok igazat
Csak félhazugságokat
Ami köztünk volt, az is az volt
De senki nem veheti el tőlünk
Senki nem veheti el tőlünk
Már nem beszéltünk semmiről
És ha beszéltünk, csak rosszabb lett
Ki fogsz engem rúgni
Vagy inkább én téged
Ezt nem veheti el tőlünk senki
Koccintsunk a jövőre
Az Isten adjon jó szerencsét nekünk
Ki az a kemény fickó?
Mit tettem veled?
- Tessék! - Otthon vagy, igaz?
Basszus! Mindjárt hajnali 3 óra!
Kérlek, gyere le értem!
Esélytelen! Alszom.
- Kérlek! - Kizárt!
Nem megyek le!
Legalább gyújtsd fel a villanyt az ajtóban,
és kiáltsd el magad, hogy késsel vársz rám!
Te bolond vagy!
Különben nem merek bemenni.
Na? Itt vagyok.
- Ne menj sehová! - Nem megyek.
Itt várlak egy késsel.
Basszus! Bűzlesz a cigitől!
Isteni volt, szeretlek! Köszönöm!
3. FEJEZET: A PRÓBÁK
- Ide? - Igen. Középre, pont oda! Ott.
Jól van. De fel is veszed? Azt hittem, csak beszélgetünk.
Én azt szeretem a színészekben, amit a technikájukon túl látok bennük.
Jó, de most magamat adom, nem a karaktert.
Épp ezért.
Na jó.
Nézz a kamerába egy kicsit!
Ez az!
Így-így!
Remek!
Nem tudtam pontosan, mit akarok, de az volt a terv, hogy...
halasztok egy évet. Angliában ez teljesen megszokott.
Egy barátnőmmel ki akartunk menni dolgozni Ausztráliába.
De jó!
És az ott megkeresett pénzből
hat hónapot utazgattunk volna Dél-Amerikában.
Viszont azon a nyáron...
meghaltak a szüleim, és...
Mindketten?
- Igen. - Basszus! Sajnálom!
- Közlekedési balesetben. - Ez durva!
Ja, szóval...
Ez eléggé megkavarta a dolgokat, és...
nem is tudom, mit csináltam kezdetben.
Belefogtam valamibe, aztán valami másba, de abbahagytam.
- De az egyetemet befejezted? - Nem.
Mert...
volt egy időszak, amikor énekeltem.
- Már nem énekelsz? - Nem.
- Milyen kár! - Mindegy.
Mindegy.
Mindig lobbanékony meg szétszórt voltam.
De az tök jó.
Ja, de mégsem, mert...
egyik dologról ugrálok a másikra, és nem haladok előre, és most
próbálok a színészetre összpontosítani,
hogy legalább egyvalamit jól csináljak.
Nem fókuszálhatsz csak egy dologra!
Dehogynem.
Mert így egy dologba fektetem az energiámat,
és meg is lesz az eredménye.
És miért tanultál fordítónak?
Az kilóg a többi közül.
Mert egy csomót dolgoztam, és azt gondoltam,
hogy diplomával könnyebb lesz.
De valójában nem számított,
mert egy csomót dolgoztam, ezért otthagytam.
Egy magazinnak továbbra is fordítok, ami amúgy tök jó.
És mit akarsz még csinálni?
- Az életben? - Igen.
Színészkedni.
Azon kívül.
Hát, szeretnék egy csomó gyereket,
szeretnék egy csodás kertet, mint amilyen Londonban volt.
Ahová beszöknek a rókák.
És szeretnék elszívni egy doboz cigit naponta, és szeretnék vékony lenni.
Jól hangzik.
Ez a tervem.
Ismered a "Ramona" című számot Bob Dylantől?
Persze, hogy ismerem! Imádom!
A szüleim annyira szerették,
hogy az után neveztek el engem.
Szerintem a Ramona csodás név.
Ja, persze!
A karakteredet Ramonának fogják hívni, nem pedig Onának.
Jézusom! Komolyan?
- Miért lenne Ona? - Hihetetlen vagy!
Az én szeszélyem volt. Jól éreztük magunkat Londonban.
Nico három étterem konyháját vezette.
Én meg egy színházi csoportban voltam, ahol folyton játszottunk.
Jól megvoltunk.
És aztán?
Hát...
Nem is tudom. Körbenézek, és...
Ez az a hely, ahol nyaraltunk,
itt éltünk gyerekkoromban...
Londonban úgy éreztem, hogy nincsenek szüleim.
És nem is tudom, itt meg...
gyakrabban látom a Napot.
Akkor ismertük meg egymást, amikor Londonban volt Erasmusszal.
Én meg még suliba jártam.
Vagyis 17 éves korom óta ismerjük egymást.
És ő milyen?
Ő szakács, bár építészetet tanult.
Csak imád főzni, és...
Nem is tudom...
Az, hogy neked beszélek róla...
Inkább nem beszélnék róla neked.
Gőzöd sincs, milyen együtt élni egy szakáccsal.
- Nincs. - Szörnyű.
Egyrészről jó, mert iszonyú jó ételeket készít.
Viszont amikor diétázni szeretnék,
kitalálja, hogy karamellás húsgombócot készít.
De komolyan! Ez történt a múltkor is.
Hazaérek, tök jó minden.
A forgatás miatt salátát akarok enni, másnap csirkét zöldségekkel.
Erre kinyitom a hűtőt, és mi van benne?
Húsgombóc.
De mit keresel itt?
Látni akartalak.
Az világos. De miért épp most akartál látni?
Mondani szeretnék valamit.
Jó, akkor mondd és menj el! Most nem érek rá.
Szeretlek.
Én is szeretlek.
Ja, de én szerelmes vagyok beléd.
Az előbb nem dühös voltál?
Tessék?
Amikor megláttad őt, dühös voltál rá.
De a dühöd hirtelen elmúlt.
Ja, mert az imént mondta, hogy szeret.
De ezt te már tudtad.
Jó, de amikor valaki eléd áll, és bevallja, hogy szeret,
attól elmúlik a dühöd, nem?
De dühös voltál, amikor megláttad?
Igen, mert nem őt akartam látni. De nem rá voltam dühös.
Értem.
De tényleg dühös lettél?
Azt hittem, azt szeretnéd, hogy vigyem ebbe az irányba.
Nem, én nem akarom, hogy bármerre is elvidd.
Ha te dühös leszel attól, hogy meglátod őt, akkor légy dühös!
De ne játszd el, hogy dühös vagy, ha amúgy nem vagy az!
Hagyd, hogy vigyen a jelenet!
- Rendben. - Rendben?
- Elkezdjük elölről? - Persze.
Álljunk meg egy pillanatra!
Tudnom kell, hogy ez hová fut ki.
Mert amikor megpillantom őt, még nem tudom, hogy ő az.
Szerintem csak nem akarod elfogadni, de legbelül tudod.
Ami feldühíthet engem.
Feldühíthet, de akár nevethetsz is.
Majd meglátod, mi történik.
De várj!
Amikor a végén kérem, hogy maradjon, te ugyan leállítod a kamerát,
de nekem tudnom kell, mi fog történni.
Nem tudom.
Majd kiderül.
De basszus! Neked tudnod kell! Ez a te filmed.
Ugyan!
Azért vesszük fel, hogy megtudjuk.
De arra kérsz, hogy éljem át,
anélkül, hogy tudnám, mi fog történni, és te nem segítesz.
Nem.
Állj a kamera elé!
Itt ha nincs ügynököd, nem értesülsz a castingokról.
A tiédről Rocío szólt, Nico uncsitesója.
A castingok tök bénák.
Itt vagyunk.
De hisz te is castingolsz.
Azért, mert kötelező. De a casting valódi helye a bár.
Ahol borozunk és az életről dumálunk.
Ja, hát az...
Ha egyedül jönne velem szembe ez a srác, biztos meghalnék.
Jól van. Én megyek előre, rendben?
Add ide a kulcsot!
Na menjünk!
Melyik az?
A harmadikra.
Ez az.
Tessék!
Ramona!
Mi az?
Holnap 8-kor próbálunk.
Tudom.
Figyelj!
Alaposan tanuld meg a szöveget, jó?
Még szép.
Állj le!
Hát izé...
Jó reggelt!
Jó reggelt mindenkinek!
Ő itt Isa.
- Egy kicsit késtél, nem? - Igen, basszus!
Van kávé!
Ja, van kávé.
Kérsz egy kávét, Isa?
Inkább egy Baileys-t kérnék.
- Majd én hozom. - Köszönöm.
Ülj le, kérlek!
Na jó...
Tegyük át a próbát holnapra?
Nem, az ki van zárva! Miket beszélsz?
Megszereztem a Lolánkat.
Isa lesz Lola.
Ő Lola! Elképesztő színésznő.
- Ignacio tud róla? - Mi ez a mánia Ignacióval, bakker!
Én vagyok a rendező, nem? Mert tudtommal igen.
Felelj! Kérdeztem valamit!
És ti múlt éjjel ismertétek meg egymást?
Nem. Ezer éve ismerjük egymást. Tegnap véletlenül találkoztunk.
- A kávé? - Adom.
- Én megyek is, rendben? - Jó, köszönöm.
- Köszönöm. - Nincs mit.
Bocsi!
Na jó, akkor kezdjük!
Isával sokat beszélgettünk a karakteréről.
Azért olyan sokat biztos nem. Egy estétek volt.
Hát... egy este alatt sok mindent meg lehet beszélni.
- Ja. - Igen.
Végül egy...
sokkal fiatalabb Lolánk lesz, mint amilyenre gondoltam.
De hát... ez van.
Tehát!
Én megyek.
Hogyhogy mész?
Kiment a fejemből, hogy valamit el kell intéznem.
Ez komoly?
Akkor nélküled próbálunk, ha nem tudsz maradni,
de holnap jössz, igaz?
Az van, hogy mégsem tudok jönni a forgatásokra.
- Komolyan? - Bruno!
- De várj már! - Bruno, hagyd!
Jól van, jól van! Akkor szia!
- Sziasztok! - Szia!
Ona, szia!
4. FEJEZET: AZ OROSZLÁN BARLANGJA
Ezt honnan szerezte a tesód?
Amszterdamból. Ott volt átutazóban.
És most hol van?
Szudánban.
- Minek szívod ezt a vackot? - Ebben nincs nikotin.
- Olyan, mintha levegőt szívnék. - Akkor minek szívod?
Jól esik füstöt fújni.
És mi van a filmmel?
Hogyhogy mi van vele?
A pénzre értem. Megszerezték a hiányzó pénzt?
Gőzöm sincs.
Gondolkoztam és lehet, hogy nem jó ötlet részt venni benne.
Nyomd már el! Olyan, mintha füvet szívnál.
Ez nem fű. Arra mérget vehetsz.
Arra gondoltam, hogy mivel nincs sok hátra belőle,
befejezem a fordító és tolmács szakot.
De minek?
Hogy legyen egy jól fizető melóm.
Az ENSZ-ben irtó sokat fizetnek.
- De minek? - Hogyhogy minek?
Téged sosem érdekelt a pénz.
- Egyszer mindenki felnő. - Hogyne!
És nem akarok Lavapiésben élni.
De te akartál Lavapiésben élni.
Jó, de most már a Salamanca kerületben akarok élni.
Hogyne!
Egy követséggel szemben, ahol őrök vannak.
- Ékszerekkel teleaggatva, mi? - Még az is lehet.
Hamarosan kiköltöznek a lenti lakók.
De költözzünk már el, kérlek!
De ez a lakás tök olcsó!
Ennyiért sosem találunk ilyen jó pecót.
Nem érdekel, ha rosszabb a lakás.
Ha így megy tovább, akkor pár hónap múlva elköltözhetünk.
- Már megint ez van. - Amúgy ma van Torru bulija.
- Te menni akarsz? - Naná!
Szólj Rocíónak, hogy jöjjön!
- Magas sarkúban megyek. - Jól van.
Miért nem veszel flamenco órákat?
Még nem gondoltam rá.
Na de év közben?
És milyen? Szinte rajong érted? Ezért utánoz téged?
- Hogy ragadjon rá is valami? - Nem, dehogy!
- Nem rajong. Nem bír engem. - Ja.
Tehát épp az ellenkezője. Miután nem bír téged,
nem érti, mit esznek rajtad,
így utánoz téged, hátha rájön, és őt is bírják majd.
Beletrafáltál. Az uncsim ezt csinálja.
Fölbosszantja őt minden, amit teszek, meg amit mondok.
És akkor a ruháimról ne is beszéljünk!
Klasszikus 2. típus.
Bocsi! Kivehetek egy kis jeget?
- Jaj, persze! - Persze! Csak rajta!
Te mit szívsz?
Semmit, ilyen gagyi gyógyfüvet,
amiben nincs nikotin meg semmi, tehát nem...
Tök jó! A "beedyre" emlékeztet.
- Mire? - A "beedyre".
Indiában azt szívják.
De király! Bár nem tudom, sosem jártam arra.
- Tekerhetek egyet? - Persze! Tessék!
- Tessék! - Zsír! Köszönöm!
- Hali! Mizu? - Sziasztok!
- Hogy vagytok? - Milyen jól nézel ki!
Jézusom! Épp időben!
Épp időben.
- Na mizujs? - Milyen szép vagy!
És mi a helyzet?
- Minden jó. - Nekem lapos a hasam.
De ti nem akartok belehúzni?
Mert ha egyszerre esünk át rajta, az tök nagy buli.
- Mint mi ketten. - Ez igaz.
Ne erőltesd! Talán nem akarnak gyereket.
- Én nem tudom. - Én igen, jó sokat.
Lassan bele kéne húznod, mert 35 éves kor után már para.
Bonyolultabbá válik.
Ja.
Elmegyünk "Az Oroszlán Barlangjá"-ba?
- Az meg mi? - Egy legendás szórakozóhely.
- Nem ismerem. - Ő félig külföldi, nem vágja.
Én bármiben benne vagyok, ha leléphetünk innen.
Akkor menjünk!
- Jó, menjünk! - Jól van.
- Szólok a haveromnak, és mehetünk. - Jól van.
Neked bejön ez a hippi?
Imádom.
Szólok Nicónak, és mehetünk.
- Jó. - Szuper!
- Hogy is hívnak? - Juan.
Juan! Jössz Az Oroszlán Barlangjába?
Megyek.
Remek!
- Jól vagy? - Jól.
Megyünk Az Oroszlán Barlangjába.
- Hová? - Az Oroszlán Barlangjába.
Táncolni!
Én holnap déltől dolgozom, de te nyugodtan menj.
Jó.
Mi az?
Csáó!
Csáó.
Mondd el az igazat!
De már elmondtam!
Lefeküdtél vele.
Dehogyis! Nem tudom, miért hajtogatod ezt.
Tőlem nem fogja megtudni senki, jó?
Nem volt semmi. A fickó kikészít. Egyáltalán nem jön be.
Jól van.
A sípszó után hagyjon üzenetet!
Tudtam, hogy nem veszed fel.
De hagyok egy üzenetet, mert tényleg ezt akarom.
Beszéltem Rocíóval, és mondta, hogy nincs színésznőtök,
mert szerinted vissza fogok térni.
Azért hívlak, hogy szóljak, miszerint nem tervezek visszamenni,
ráadásul nem miattad. Hanem miattam. Felfogtad?
Torkig vagyok ezzel az érzelmi hullámvasúttal,
meg hogy ki mit érez. Én egy rendes munkát akarok.
Minél előbb! Mert szeretnék gyerekeket!
De így mégis hogyan szüljek?
Ha ilyen káoszban vagyok.
Mindig arra gondolok, hogyan legyek anya, ha nincsenek szüleim?
Hogy neveljem fel őket? Felnevelem és kész!
Tanítom és megvédem őket,
és ha eljön a világvége, majd kitalálok valamit.
És ha jön egy atomháború, vagy valami ilyesmi,
kivándorlunk a semmi közepére, és vadászunk majd.
Na mindegy.
Ma megismertem egy ilyen gyógynövényes arcot,
és elkezdem mondani neki, hogy az újrahasznosítás kamu.
Erre megkérdezte, hogy miről beszélek.
Én meg mondtam neki, hogy az egész egy nagy kamu,
hogy átvernek minket, és hogy ne legyen birka.
Erre fintorogva azt mondta, hogy valami bizottságban dolgozik...
Megyek, fizetek, Mason.
- Szia! - Csáó!
- Szia! - Szia!
- Bejössz? - Be.
Nico bármelyik percben hazaérhet, de...
Szép lakás.
Köszi. Mondjuk, nemsokára elköltözünk, legalábbis remélem.
A lentiek miatt?
Igen.
Milyen kár!
Őszintén szólva én nem sajnálom.
És hogy vagy?
Vissza kell jönnöd a filmbe.
- Nem fog menni. - Hadd fejezzem be!
Beszéltem Rocíóval a múltkor. Biztosra vettem, hogy visszajössz.
- De mondta, hogy gondolkodsz rajta... - Igen, végül...
Sajnálom a múltkorit. De hadd fejezzem be!
Utána azt teszel, amit akarsz.
Az összes munkának, amit a filmbe öltünk,
csak úgy van értelme, ha te vagy a főszereplő.
Nélküled nincs film.
Csinálunk egy másik filmet, de ennek annyi.
És én ezt a filmet akarom leforgatni.
És a többiek is.
Minden készen áll a forgatásra. Rád várunk.
Nem hagyhatsz ott minket. Nem mondhatsz nemet, érted?
Mert egy baró kis film lesz.
- Ja, viszont... - Ezzel tartozol magadnak is.
Hadd gondoljam át, rendben?
Nincs mit átgondolni, mert én nem foglak zavarni. Becsszó.
Kellő távolságot fogok tartani. Csak a filmre összpontosítunk.
Bízz bennem!
És bocsáss meg!
Basszus! A vasaló!
- A séfköpeny! - Jézusom!
Ne! Mutasd!
- A vasalás jól megy neked! - Ne már!
- Szappannal kijön? - Simán.
- Erre nincs megoldás, igaz? - Sziasztok!
Mizujs?
Mi a helyzet?
- Szia, Nico vagyok. - Bruno.
Végre megismerlek azok után, hogy mennyit hallottam rólad.
- Én is. - Mi történt?
Hát izé... kiégettem a köpenyt.
Nem számít.
- Úgy sajnálom! - Nem izgat, van egy csomó.
Ona mondta, mi van a filmmel. Jó nagy szívás!
- Micsoda? - Hát a pénz, meg ezek.
Ja? Azt sikerült megoldani.
- Komolyan? - Igen.
Mennyire király! Mikor forgattok?
- Gyakorlatilag most. - Tényleg? Gratulálok!
Igen, euforikus a hangulat. Ezért jöttem szólni Ramonának.
Te Ramonának hívod?
Hát igen.
- Neki megengeded? - Mert ő nem csinál belőle ügyet.
Átöltözöm tíz perc alatt, és elmegyünk ünnepelni, jó?
- Rendben. - Szuper!
Viszont nekem mennem kell.
- Mert várnak rám. - Milyen kár!
- Ja. Majd máskor. - Majd máskor.
- Örültem! - Én is.
Na jó!
Menj el!
5. FEJEZET: A FILM ÉS AZ ÉLET
Tessék!
Mit keresel itt?
Látni akartalak.
Ja.
Az világos. De miért épp most akartál látni?
Mondani szeretnék valamit.
Jó, akkor mondd és menj el! Most nem érek rá.
Szeretlek.
Én is szeretlek.
Ja, de én szerelmes vagyok beléd.
León!
Te sokkal jobb nőt érdemelsz nálam.
- Tisztábbat, ártatlanabbat. - Én téged szeretlek.
Csak az van, hogy ez most nem fog összejönni.
Hoztam neked virágot.
Vidd magaddal, mert most éppen egy nagyon fontos emberre várok.
Ha szeretsz, azt megbeszéljük holnap, vagy valamikor máskor, viszont...
most menj el, jó?
Ramona!
Én vagyok az.
Igen, tudom hogy te vagy az.
Tudom, de...
Most menj el, kérlek!
León!
Ennyi!
- Neked jó volt? - Igen.
Részemről megvagyunk. Ti megvagytok?
- Minden jó volt? - Igen.
Akkor kérem, "it's a wrap".
Ez az! Gratulálok!
Te még itt?
Mit keresel itt?
Ezt meg hogy érted? Most van a forgatás záróbulija.
- Basszus! Teljesen kiment a fejemből! - Szia!
Azt nehezen hiszem.
Hidd csak el!
Nem tud beugrani valaki helyetted?
Szerintem nem.
Jönnöd kell, ez a fogatás záróbulija!
Nem tudok. Menj nélkülem!
Kérlek! Kérd meg Andreát vagy mást, hogy helyettesítsenek!
Szerintem jobb, ha egyedül mész.
- Mi van? - Szerintem jobb, ha egyedül mész.
Mit akarsz mondani?
Szerinted mit akarok mondani?
Nem akartam mondani semmit,
hogy ne vonjam el a figyelmed a szerepről, viszont...
Mit akarsz mondani?
Szerinted nem kéne beszélnünk, mielőtt elmész a buliba?
Miről?
Nem ez a megfelelő pillanat.
Ez az egyetlen pillanat.
Te szerelmes lettél.
Te miről beszélsz? Dehogyis!
Dehogyis!
Tehát szerinted nem történt veled semmi?
De, sok minden történt, de nem lettem szerelmes másba.
Dehogyis.
Menj a buliba! Holnap beszélünk. Dolgoznom kell.
És most mihez kezdesz?
Jó estét!
Elnézést kérek, mert tudom, hogy már unjátok, hogy osztom az észt.
Ma este nem fogom, legalábbis még nem.
És... van valami, amit nem tudom, hogy ti tudtok-e, de...
sok évvel ezelőtt Ramona egy zenekarban énekelt Londonban.
Igen.
Szóval, légy szíves!
- Kérlek! - Nem.
- Nem, de komolyan. - Kérlek!
Nem.
Gyere fel és énekelj!
Ez alól nem húzod ki magad.
Belevéstem a nevemet a hajód oldalába
Tengerész lettem miattad
Hogy áthajózzak a tengereken
Átszelve a vágyakon
Olyan boldog voltam a karjaidban
Olyan boldog voltam a kikötődben
Hogy a szívem a foglya lett
A testednek és a bőrödnek
A szerelmed hullámként csapott az életembe
Mint egy tüzes és gyengéd hulláma
A tenger habjának és a kagylók suttogásainak
Mint egy hullám
És a viharodban maradtam
Fel sem tűnt, hogy elengedtem a hajókormányt
Mint egy hullám
A szerelmed dagadt, mint egy hullám.
Jól vagy?
Nico azt mondta, hogy beszélnünk kell.
Tiszta sor.
- Véget ért a forgatás. - Igen.
Azt hittem, hogy sosem ér véget.
És most mi lesz?
Nem tudom.
- Nem olyan könnyű. - De, az.
Lássuk csak!
Te heves természetű vagy, ezért szerinted az, viszont...
így nem lehet élni az életet.
Dehogynem lehet!
Például ebben a pillanatban
el kell mondanom, hogy érzek irántad, különben belepusztulok.
Nem lehetnél egy kicsivel kevésbé drámaibb?
Dehát ez drámai helyzet!
Neked még inkább, mert neked döntened kell.
Nekem nem kell tennem semmit.
Csak várnom kell rád.
De hogy lehetsz ennyire biztos?
Mert amikor közel vagy, megnyugszom.
És azt érzem, hogy minden rendben,
hogy minden rendben lesz.
Még akkor is, ha van köztünk egy méter távolság.
Hát azért...
nincs mindig.
- Mit számít? - Látom, hogy nézel rám.
És sokszor tudom, hogy tudod, hogy nézlek,
és látom, örülsz, ha a közeledben vagyok,
mert jobban értelek, mint bárki más.
És mert tudod, hogy azt csinálhatsz, amit csak akarsz,
mert én mindenképp bírlak.
Én mindenhogy szeretlek.
Mindig szeretni foglak.
Még ha el is felejted a szöveget, vagy történjék bármi.
És ez nem fellángolás.
- Mi nem lehetünk együtt. - Miért?
Mert nem csinálnánk semmit az életben. Túl kaotikus lenne.
Most csináltunk közösen egy filmet.
Mi mást akarsz csinálni az életben?
Hát dolgokat. Az élet nem csak a filmekről szól!
Hová megyünk?
Én haza.
Te, nem tudom.
Nem tudom, mitévő legyek.
Örülnék, ha nem követnél.
Frusztráló, igaz?
Eddig te követtél engem. Szóval most én jövök.
Mit akarsz?
Nem tudom.
Én nem ígérhetek semmit, mintha kamaszok volnánk.
Lehet, hogy rossz vége lesz.
Értem.
- De ne légy dühös! - De, dühös vagyok.
Dühös vagyok.
Mit akarsz?
Nem hazudhatok neki.
- Épp azt teszed. - Nem igaz.
Milyen gyáva vagy!
Nem vagyok gyáva.
Azt hiszed, ez valaki másnak az élete? Vagy hogy ez egy film?
Ha felkínálkozik a lehetőség,
azt nem szalaszthatod el.
Az olyan, mintha az életet tagadnád meg.
6. FEJEZET: A VÉG
Sziasztok! Ramona vagyok, 32 éves, és mutatom magam profilból.
Jól van. Szólj, ha készen állsz!
Tegnap láttalak az ablakomból.
Láttam, ahogy nézed őt.
Bocsánat, csak...
ez túlságosan felkavar érzelmileg...
Kissé összezavarodtam.
Inkább egy másik szöveget választok.
- Rendben. - Kezdem.
Nem hiszem el! Várjatok...
Kiborulok, amikor azt mondják: "De hiszen te árva vagy!"
Teljesen világos, hogy bármit teszek, mondok vagy érzek az életem során,
arra ez nyomja rá a bélyeget.
A homlokomra van írva, hogy árva vagyok!
Szerintetek itt állnék, ha nem lennék az?
Hát nem.
Más életem lenne, más lennék én is, és ez az egész nem történne meg.
Lövésetek sincs erről, ha nem vagytok árvák.
Lövésetek sincs. Ez a legrosszabb. Amikor azzal ébresztenek reggel 8-kor:
"Hé! Itt voltam, de már megyek is. Oldd meg egyedül!"
"Rendben? Ezen felül légy boldog! És mosolyogj!"
"Élvezd az életet! Neked lehet, mert nem te haltál meg."
Néha azt álmodom, hogy hazaérek, és...
a szüleim ott ülnek
a nappaliban. Iszogatnak, mintha minden rendben lenne.
És eleinte úgy érzem, hogy...
megkönnyebbülök és boldog vagyok,
hogy mégsem haltak meg. Hogy az egész csak vicc volt.
Persze, hogy vicc volt, én tudtam, hogy ez csak egy rossz vicc.
És azt mondom nekik:
De hát merre voltatok?
Mire ők... elnevetik magukat.
Semmit nem értek, és azt mondom:
Hogy tehettétek ezt velem?
És...
És nem értek semmit, és elkezdek haragot érezni irántuk.
Annyira, hogy a haragtól felébredek,
és ők ismét halottak.
Ott voltak, és megint nincsenek, és...
Ennyi.
Ezért nem tudok elhagyni olyat, aki szeret engem.
Érted?
Szia!
Ignacio megkért, hogy hozzam el ezeket a papírokat.
- Gyere csak! - Jó.
Amúgy Ignacio nincs itt, de... ha szeretnéd, akkor nekem is...
Persze, tessék!
- Hogy haladtok a vágással? - Jól.
Vagyis...
képzelheted!
Tele vagyunk aggályokkal.
Anyám szerint, ha nem tudsz dönteni, az nemet jelent.
- Ha hezitálsz, az nemet jelent? - Az igen mindig egyértelmű.
Képzeld! Egy zenekarban énekelek huszonévesekkel.
Ejha! Ennek nagyon örülök!
- Tök jó. - De király!
Most mennem kell, mert már így is késésben vagyok.
Értem, persze, jó mozizást!
Köszi. Hát akkor...
- Szia! - Szia!
- Nincs itt senki. - Ja.
Túl korán érkeztünk, nem?
- Mihez kezdjünk? - Én kimegyek a mosdóba.
Jó, én kimegyek rágyújtani.
Jó, megyek a mosdóba, kint megvárlak.
APÁMNAK
Magyar szöveg: Solymosi Lukács Iyuno