Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Nedräkning ett om två timmar, 57 minuter.
EN DOKUMENTÄR FRÅN NETFLIX
Besättningen har anlänt enligt schema.
Uppfattat.
Dragon är i gott skick och redo för besättningen.
Raketen ni ser här ska skicka amerikanska astronauter
till Internationella rymdstationen från amerikansk mark
för första gången på nästan nio år.
Dagens uppdrag kallas för Demonstrationsuppdrag 2, eller Demo-2.
Demo-2 är Nasas sista test för att certifiera Space X
att flyga med besättning till rymdstationen.
Nedräkning ett om T minus 2 timmar och 46 minuter.
Besättningen har är vid Vita rummet. Inträde pågår enligt schema.
Dragon påbörjar sluträkning och drivs nu internt.
Steg ett låser och stänger.
Jorden är mänsklighetens vagga,
men man kan inte stanna i vaggan för alltid.
Det är dags att ge oss ut.
Att vara ute bland stjärnorna.
Att utvidga det mänskliga medvetandets omfattning.
Tio, nio, åtta, sju, sex,
fem, fyra, tre, två, ett.
FYRA MÅNADER TIDIGARE
Det finns ett litet ljus av medvetenhet på jorden.
Det har inte funnits länge,
och det kan lätt slockna.
Kanske en meteor, extrema klimatförändringar…
Vem vet? Ett tredje världskrig.
Vi måste så klart bevara medvetenhetens ljus i framtiden
genom att bli en multiplanetär art, och sprida oss bortom jorden.
Innan Space X väntade jag på att Nasa skulle skicka folk till Mars.
Varje år tittade jag på Nasas webbplats och tänkte: "Det är svårt att…"
De hade inget datum för när de skulle skicka folk till Mars.
Man kan ju säga om rymden:
Vi lyckades ta oss till månen 1969, och vårt sista uppdrag dit var 1972.
Nu har det gått ett halvt århundrade och vi har inte varit där igen än.
Den allra viktigaste upptäckten
för att människan ska bli en multiplanetär art
är ett raketsystem som kan återanvändas helt och snabbt.
-Ja. -Så…
I 50 år har Nasa halkat efter.
CHEFSADMINISTRATÖR PÅ NASA
Som Nasas chefsadministratör ser jag det som nationens misslyckande.
Men genom partnerskap med kommersiella företag som Space X,
har vi nu möjlighet att fixa det.
Om uppdraget Demo-2 lyckas, skickas amerikanska astronauter upp
i amerikanska raketer från amerikansk mark för första gången på nio år.
Att än en gång kunna skicka astronauter till Internationella rymdstationen
är första steget för människan innan vi kan åka till Mars.
Goddag, säkerhetsdykare EV-1 och 2. Hör ni mig? Säkerhetsdykare 1 och 2.
Fem GPH och jobbar på blå.
Larm är aktiva och inga larm påverkar testet.
Bob, du behöver Bravo 7.
Okej.
Bob och jag är superfokuserade på vad vi måste göra
för att ta Dragon till ISS.
Sen har vi vårt uppdrag ombord på ISS efter det.
Vi har varit goda vänner sen vi började som astronauter för nästan 20 år sedan.
-Känns det bättre? -Ja. Det är bra.
Doug är en noggrann pilot och även extremt skicklig.
Det är inte många som är båda delar.
Han är inte bara superduktig, utan också bra på att undvika problem.
Han är ju marinsoldat. Därför är han ibland en stereotypisk marinsoldat.
Jag gillar att ha allt på sin rätta plats, och Bob bryr sig inte så mycket om sånt.
Det är så att man kan kringgå…
Han har en snävare syn på hygien än jag tror jag.
Måste den rengöras så noga? Japp.
…du ska få flyga så mycket som möjligt så du ser…
Bob har en otrolig hjärna. Han ligger alltid steget före alla andra.
Han är väldigt analytisk och teknisk.
Det är nog därför han är så duktig på rymdpromenader.
Han kan se saker, och har samtidigt den tekniska förmågan att göra dem.
Jag tar mig till den andra ledstången här.
Bob har höga förväntningar på sig själv.
Vi siktar högt för oss själva och varandra.
Det är mycket att göra och det är många som räknar med att man gör det.
Hur säker är du på att vi kommer se människor skjutas upp från USA
i år eller nu i sommar?
Det har gått 17 år och ingen har skjutits upp än.
Men förhoppningsvis gör vi det i år.
För er känns det väl bra?
Ja, det är så här det ska se ut.
Alla i teamet rör sig framåt och vi gör oss redo att ta ombord folk.
Elon, du har två killar jämte dig.
Hur tänker du dig uppskjutningen?
Det blir nog jättestressigt, men fokus är på att farkosten fungerar.
Vi skjuter inte upp förrän vi har gjort allt vi kan tänka på.
Vi gör allt vi kan för att göra farkosterna så säkra som möjligt.
I min generation minns vi en katastrofal händelse.
Jag minns exakt var jag var år 1986 när Challenger exploderade.
Jag gick i femman och hade fröken Powers.
Christa McAuliffe var med på uppdraget.
En lärare på väg ut i rymden.
De tog in tv-apparaterna.
Challenger, gasa.
Det ser ut som en rejäl katastrof i Amerikas rymdprogram.
Challenger exploderar i luften bara några sekunder efter uppskjutningen.
Vi har inte hört något om några överlevande.
Rymdfärder är en oförlåtande miljö.
Man reser på en kontrollerad bomb ut i rymden
och accelererar till 28 000 kilometer i timmen.
Det är klart att det finns ofrånkomliga risker.
Vi har stor erfarenhet från Nasa av att hantera risker.
Därför passar Doug och jag bra på Space X.
Att ha upplevt att förlora en besättningsman
var en viktig erfarenhet för besättningen som skulle utveckla den nya farkosten.
Gör du det på baksidan, Bob?
Bob och jag har jobbat med Space X i fem år.
Vi är med och designar.
En sak Dragon måste ha, som Space Shuttle inte hade, var räddningssystemet.
Om nåt går riktigt snett…
…lossas vi automatiskt från uppskjutningsraketen
och faller med fallskärm ner i Atlanten.
Idag ska räddningssystemet testas utan besättning.
OBEMANNAT RÄDDNINGSTEST
God morgon, allihop. Vi sänder live.
Det är häftigt, men jag är lite ledsen.
Jag vill inte se en raket sprängas
och offra sig själv för människans rymdfärder.
Men ibland är det nödvändigt, så…
Jag har gjort det här på Youtube i tre år.
SPACE X SPRÄNGER EN RAKET
Vi vill ta rymden till jorden för vanliga människor.
Vi ska följa raketen med det här.
Trettiofem procent av min publik är från USA, och 65 % är internationell.
Rymdfärder för samman folk
kring det gemensamma målet: utforskning av rymden.
Det är inte en person eller ett land, utan hela mänskligheten.
Vi gör det ihop.
T minus tio.
Fem, fyra, tre, två, ett.
Tändning.
Kolla!
Vi är med. Vi gör det här.
Ja!
Ja! Kolla!
Flera billarm har utlösts.
De där molnen kanske skymmer vår sikt.
Det kommer att hända i molnen. Nej! Vi får titta på Space X-sändningen.
Farkosten är supersoniskt och går genom maximalt dynamiskt tryck.
Dragons räddningssystem startat.
Dragon är iväg.
Okej, här kommer huvudattraktionen.
Där såg ni ett starkt ljus. Det verkar vara Falcon 9 som går isär.
Stabiliseringsfallskärmarna är utfällda.
Ännu en fantastisk milstolpe är avklarad. Det här var ett mycket lyckat test.
Det var vackert.
Det är klart att jag är taggad. Det här är ju kanon.
Hur mycket data kunde ni få in efter frånkopplingen?
Vi blev av med telemetrin strax efter explosionen.
Det finns definitivt inga stora raketdelar kvar.
Hej. Loren Grush från The Verge . Falcon 9 sprängdes ju idag.
Vad skulle hända om det inträffade utan att Dragon släppt?
Är ni alls oroliga för att det ska hända?
Det är ett eldklot snarare än en explosion.
Det borde inte påverkas märkbart av ett eldklot.
Det kan bli som i Star Wars , att de flyger rakt ut ur eldklotet.
Det är… Vi vill så klart undvika det, men…
Tack, allihopa.
Elon, är inte det här värt en dans?
Kom igen!
Ni får för höga förväntningar om jag alltid dansar för er.
-Jag är inte så bra på att dansa. -Jo!
-Jag måste öva upp mig lite. -Du är bra.
Nej. Jag är ingen dansande marionett.
Vet ni? När vi har skjutit upp med besättningen, absolut.
Det var kul att se er.
Det vi gjorde i morse var som ett slutprov för systemet vi ska flyga med inom kort.
Det finns absolut en hel del kvar att göra.
Vi ska göra simuleringar.
Men att se flygningen avbrytas
och fundera på att flyga raketer till rymdstationen igen är otroligt.
Jag menar, för nio år sedan var jag pilot på den sista rymdfärjan.
Då visste jag inte om jag skulle flyga igen.
2011, SISTA UPPSKJUTNINGEN I NASAS RYMDFÄRJEPROGRAM
Vi ska snart få se något som vi aldrig ska få se igen.
En rymdfärja som skjuts upp.
Detta 135:a och sista rymdfärjeuppdraget
avslutar rymdfärjeprogrammet efter 30 år av olika flygningar.
Rymdfärjan sträcker ut vingarna en sista gång
och så börjar en känslosam resa in i historien.
Houston, Atlantis på stora omloppsbanan.
Atlantis…
…flyger högt över Atlanten strax utanför Afrikas västkust.
Vi ser Doug Hurley uppe på Atlantis flygdäck.
Jag minns sista natten i rymden.
Precis innan jag lade mig
tittade jag ut genom rymdfärjans takfönster.
Det enda man ser…
Man ser bokstavligt talat ut i galaxen.
Det var för att se vad som finns bortom nästa krök
som jag valde det här yrket.
Det var rymdfärjeprogrammets sista flygning
och jag tittade ut och funderade på vad som skulle hända sen.
Det var ganska tufft.
De igenkännliga två ljudbangarna som bryter igenom natthimlen
är rymdfärjan som återvänder efter sin sista underljudsflygning.
Hurley släpper ut bromsskärmen.
Tack till dig och teamet, Mike. Ni fick det att se så lätt ut.
Rymdfärjan är en symbol för vår nations storhet.
Vi är djärva och genomför det vi företar oss.
När jag blev biträdande chefsadministratör på Nasa
visste alla som såg det att vi måste avsluta rymdfärjeprogrammet.
Det var väldigt dyrt.
Vi hade redan spenderat hundratals miljarder dollar
på att bygga och driva det.
Dessutom var det farligt.
Vi miste astronauter två gånger.
Istället satsade vi på att skjuta upp tillsammans med ryssarna i Ryssland.
Nasa har skrivit under ett nytt kontrakt.
USA ska betala Ryssland cirka 82 miljoner dollar
för varje astronaut ombord på en rymdfärja till ISS.
På pressturnén i New York frågade Stephen Colbert besättningen:
"Vad säger ni till barn som vill bli astronauter?"
Då svarade Sandy Magnus: "Lär dig ryska."
Tre, två, ett, noll.
Herregud.
Det är slutet på en era i Florida.
En av Cape Canaverals uppskjutningsplatser imploderades i morse.
40 års rymdhistoria monteras ned och förstörs .
Ännu ett tecken på att mänsklighetens rymdfärder är förbi.
Det var en tumultartad tid, speciellt för astronauterna.
Saker och ting förändrades drastiskt,
Vi visste inte riktigt vad som skulle hända.
Vi behövde något helt annorlunda, så vi fick skapa ett nytt program.
Vi fick vända oss till den privata sektorn.
Vi ska samarbeta med företag
och investera i avancerad forskning och teknik.
Innan 2025, förväntar vi oss att ha nya långfärdsrymdfarkoster
som vi kan påbörja bemannade uppdrag med, bortom månen och ut i djuprymden.
Vi ska landa på Mars.
Det ska ske under min livstid.
Tack.
Att samarbeta med den privata sektorn var som en symbol för innovation.
Självklart fanns det många frågor och orosmoment.
Om ett företag landar månen, betyder det att de äger den?
Vi kunde behöva nya lagar.
Men jag var ganska säker på att den privata sektorn skulle hjälpa oss.
Det var en utmaning att få med alla på det.
Ordning i salen.
Jag ser allvarliga brister med presidentens förslag.
Det är hänvisat till en ännu outvecklad kommersiell sektor
som kanske inte kan ge resultat.
Säkerhet har varit…
Förändring är svårt.
Ett myndighetsprogram värt tio miljardtals dollar är väldigt trögt.
Det är svårt att övervinna, Folk blev fullkomligt galna på oss.
Administrationens förslag…
…är en dålig idé.
…är med ett ord förödande.
Många av företagen är nystartade.
Det är inte Tang vi ska skicka upp i rymden.
Framtida generationer får läsa om hur Kina, Ryssland och Indien
tog över ledningen inom mänsklighetens rymdutforskning…
Branschen var rädd för nya aktörer. Klubben tillhörde de stora rymdbolagen.
Det finns många svängdörrar mellan astronauterna och företagen.
Därför blev det vi mot dem.
Jag vill välkomna Neil Armstrong, som var befälhavare på Apollo 11,
och Gene Cernan, som var befälhavare på Apollo 17.
Vi börjar med er, mr Armstrong.
Om krav förbises kommer konsekvenserna att bli oönskade.
Det här förslaget har inget fokus.
Det är inte mer än en plan för ett uppdrag till ingenstans.
Man fick hålla fast mig. Jag blev så upprörd.
Och det var inte bara jag.
Jag blev ledsen för det. De där två är ju… Ja.
-De är mina hjältar, så det var inte kul. -Inspirerade de dig till det här?
Ja.
Och sen kastar de sten i din riktning…
Svårt.
Jag önskar att de skulle komma och se vad vi håller på med.
De skulle nog ändra sig då.
Varför funkar det inte?
CHEF FÖR BYGGNATIONS- OCH FLYGSÄKERHETHET, SPACE X
Jag har jobbat på Space X i flera år.
Det startar inte.
På den tiden har Space X haft många olika framgångar.
Kom igen.
Men sen har vi förstås också haft en hel del misslyckanden.
Vad gäller många av dem kände jag att vi kunde ha gjort bättre ifrån oss.
Men det är ju så branschen är.
Man gör misstag och fixar till dem.
Se, det funkar.
Det bästa med Elon är att han förstår att misslyckanden hör till utvecklingen.
Sån har han varit sedan dagen vi träffades.
En gång fick jag för mig att åka på en amatörrakethelg.
Okej, då flyger vi.
Vi stötte på Elon Musk där.
Vi pratade lite om raketer och vad vi hade för planer.
Han undrade om jag skulle vilja jobba på ett företag
som skulle bygga en raket till Mars.
Pratar man om Mars i Tyskland, skrattar folk och tycker att man är galen.
Det tog mig tio millisekunder att säga ja.
I ett magasin nära Los Angeles flygplats
bygger Elon Musk och hans anställda en raket de kallar Falcon.
Han är ingen rymdfysiker.
Han har tjänat sina många miljoner i IT-branschen.
Nu vill han göra nåt som Nasa inte har gjort än:
Snabbstarta rymdåldern.
-Jag hade runt 100 miljoner att investera. -Oj, jisses.
Det tänkte jag kunde föra rymdforskningen framåt lite.
Falcon 1 ska förhoppningsvis skjutas upp i höst.
Elon Musks förmögenhet hänger på det.
Hans presenterade mig för Elon.
Jag hade arbetat i den här branschen i 15 år,
och jag visste vad som kunde göras men inte gjordes.
Jag kände verkligen att om någon kunde bryta sig in i
den här superbyråkratiska branschen, så var Elon och Space X den sista chansen.
Det är lite olika raketdelar.
Delar till faserna och motorerna.
I början bestod Space X av ett litet gäng.
Men när alla jobbar tillsammans på ett projekt kan magi uppstå.
Vi hade alla samma målsättning: att få Falcon 1 i omloppsbana.
Vi kan ha en port istället för att mixtra med ventilen.
Att rita en omloppsraket…
Det är inte en galen forskare som bara: "Ja, jag har en idé".
Det är enormt mycket arbete.
Allt. Motorerna…
Mjukvara, hårdvara, muttrar och bultar.
Allt ritades om för moderna tider.
Det är extremt svårt att bygga en raket från grunden.
Falcon 1 är en tvåstegsraket.
Raketen skjuts upp och den första delen släpper.
De två delarna är nu isär.
Sen tänds den andra och skickas i omloppsbana.
Raketer är oförlåtande.
Gör man ett enda designfel går allt åt skogen.
Då visste jag inte ens om det var möjligt.
Jag hade råd med tre flygningar, och sen kunde vi inte göra mer.
Ridå om det inte gick på tre försök.
Vi förstod vad som stod på spel. Så vi jobbade på det i fyra år.
Jag har aldrig tvivlat.
Jag var så fokuserad på bolaget och på att få raketen att lyfta.
Fem, fyra, tre, två, ett, noll.
Plus en, plus två, plus tre, plus fyra,
plus fem, plus sex, plus sju,
plus åtta, plus nio, plus tio.
Det här är LC från nedräkningen. Falcon 1 är i luften just nu.
Vi har en signalförlust.
30 sekunder efter uppskjutningen dog motorn.
Det svåraste var att samla ihop bitarna nästa dag.
Vi hade jobbat på raketen i åratal och plötsligt var allt över.
Jag kom hem efter några dagar
och enligt min fru pratade jag inte hemma på två månader.
Det så lång tid att komma över det här och hämta mig
för att sedan fortsätta med raket nummer två.
Fem, fyra, tre, två, ett.
Ett år senare misslyckades vårt andra försök.
Året efter vårt andra försök misslyckades vi en tredje gång.
Vi visste att Space X låg risigt till.
Vi körde på tom tank då. Vi hade nästan inga pengar.
Det var definitivt det värsta året i mitt liv.
Jag trodde aldrig att jag skulle kunna få ett nervöst sammanbrott.
Det här var det närmsta jag har kommit ett.
Det såg verkligen mörkt ut.
Jag blev ganska deprimerad. Tre misslyckanden i rad.
Det var ju inget bevis på min skicklighet.
Elon samlade oss i ett konferensrum.
Jag trodde att han skulle säga "ni suger", och avsluta allt.
Men han var tvärtom.
Det han sa var: "Jag vill att ni fixar allt
och skjuter upp en ny raket så fort som möjligt."
Han satsade alla sina pengar på Space X. Han satsade ännu mer istället.
Och jag blev förvånad. Det hade jag inte förväntat mig.
T minus 30 sekunder.
Däck ett utlöst.
Jag visste att Nasa studerade våra flygningar.
Vi måste få Falcon 1 i omloppsbana
för att bevisa att vi var värdiga att samarbeta med dem.
Jag tror att Elon var ännu mer nervös än jag.
Tio, nio, åtta, sju, sex, fem,
fyra, tre, två, ett.
Vi lyfter.
Jävlar.
Kom igen.
Snälla, säg att det är steg 2-ljus.
Fan. Tack. Tack så in i helvete, Gud.
Eller, vem som helst. Tack, vem som helst. Fan.
Kom igen. Håll nu, din jävel.
Det är svårt att hamna i omloppsbana, men vi lärde oss av flygning ett och två.
Vi lärde oss massor av flygning tre. Vi är redo att köra.
Fas två närmar sig motorstopp.
Vi har ett nominellt motorstopp.
Falcon 1 är den första privatutvecklade rymdfarkosten
att nå jordens omloppsbana från marken.
Det är en av mitt livs bästa dagar, och säkert detsamma för de flesta här.
Vi har visat att vi kan, och det här är bara ett steg på väg till Mars.
Framtiden ser verkligen ljus ut för Space X.
I rymdfärdernas historia
finns bara fyra namn som har satt en farkost i omloppsbana
och tagit hem den till jorden igen:
USA, Ryssland, Kina och Elon Musk.
Nasa ringde och erbjöd oss ett kontrakt på 1,5 miljarder dollar.
Jag kunde inte hålla telefonen. Jag bara vräkte ur mig: "Jag älskar er."
Space X har skjutit upp rymdfärjan Falcon igen.
Idag skickas Falcon 9 upp för femte gången.
Idag placeras en kommunikationssatellit…
-…tv-satellit i rymden. -…23 satelliter, geostationär omloppsbana.
-Space X… -Space X…
Space X ska skicka upp ett dussintal privata satelliter om året.
Space X verkar kunna vinna Nasas förtroende,
men de är inte ensamma.
-Bygger du rymdskepp? -Ja.
Ja!
Musk och Bezos tävlar om kontrakt för leveranser till ISS.
Den tredje rymdmiljardären, Branson, vill skapa rymdturism med hög prisnivå.
Tänk att något med den här formen kan flyga så graciöst och vackert.
På något sätt verkar allt lite mindre ädelt än i början.
Handlar nutidens rymdfärder bara om pengar och ego?
OCKUPERA MARS
-Tack för att du inte brände ner huset. -Varsågod.
Varför vill man tillverka en eldkastare?
Jag älskar filmen Det våras för rymden ,
och i den går Yoghurt igenom produktavdelningen.
De har en eldkastare.
Vår egen eldkastare!
Barnen älskar den här.
Säger nån nej till dig? Säger nån "Elon…
…att sälja eldkastare… Ansvarsklausulerna…"?
Ja, det är en hemskt dålig ide. Hemskt.
Jag sa själv: "Köp inte den här eldkastaren."
Men folk köpte dem ändå.
OM DU INTE GILLAR ATT HA KUL
Elon gör alltid som han vill.
Han har en Iron Man-dräkt som står mitt på fabriksgolvet.
Hur går det? Blir folk arga på dig när du gör vissa saker?
Det är bara tobak och marijuana. Inget mer.
Ser man på. Elon Musk på löpsedlarna igen.
Han figurerar ofta där.
Elon var ute och skapade snackisar.
Därför hade jag ingen anledning att tro att det var honom vi skulle välja.
Han var i hetluften efter att ha rökt marijuana framför kameran.
Han hånades för sina vilda Twitter-inlägg mitt i natten.
Vad är det med Elon Musk?
Han är en excentrisk miljardär, antar jag, med excentrisk humor.
Han är en människa, som vi. Alla har sina plus och sina minus.
Det är otroligt spännande att vara där ute bland stjärnorna.
Det gör mig glad för att jag lever.
Men det här har inte med hans påhitt eller hans förmögenhet att göra.
Han har en mycket större vision inte bara för oss, utan för hela planeten.
Det har inte förändrats.
Han kräver mycket av alla omkring sig, och lika mycket av sig själv.
Han ger sig aldrig.
ELON MUSK - HJÄRNAN BAKOM TESLA, SPACE X OCH SOLARCITY
Du startade ett rymdbolag. Varför i hela friden gjorde du det?
Den frågan får jag ofta, ja.
Den stora uppfinningen jobbar ni på nu. Berätta om den.
Målet med Space X är att försöka knäcka
ett avgörande problem för att bli en rymdfarande civilisation.
Det är att ha en snabbt och totalt återbrukbar raket.
Rymdfärjan var ett försök till det.
Men rymdfärjans huvudtank slängdes ändå bort varje gång.
Man kan uppnå hundrafaldig förbättring
i kostanden för rymdfärder, om man kan återanvända raketen.
Sedan Apollo har vi lagt uppskattningsvis 350 miljarder dollar på rymdfärder,
och vi har skickat cirka 350 astronauter till rymden.
Det är en miljard dollar per person.
Att kunna sänka den kostnaden är ett helt uppenbart mål för oss.
Annars kommer vi aldrig någonstans.
För att göra rymdfärderna billigare, för att kunna landa på Mars och så,
så måste man ha en helt återanvändbar raket.
I rymdfilmer och science fiction ser man oftast…
Retros på!
…raketer som kan lyfta och landa var som helst.
Det har man aldrig ens tänkt på som möjligt.
Det är väldigt svårt att åstadkomma.
I själva verket hade ingen försökt att landa en omloppsbooster.
Att landa en raket verkade absurt när vi började försöka.
För att lyckas måste man landa
en raket stor som en skyskrapa som väger 30 ton
på en liten fläck mitt i oceanen.
När som helst kan vad som helst gå fel,
och det slutar bara på ett sätt, nämligen med en explosion.
Space X är inte rädda för att misslyckas. De vill misslyckas.
"Vi testar den och ser om den sprängs. Gör den det lär vi oss något."
Traditionella samarbeten med Nasa fungerar så att varje sak på vägen
måste kvalificeras innan det hamnar på farkosten.
Space X har andra tillvägagångssätt.
De har helt motsatta filosofier.
Nasa räknar ut och löser allt på papper.
Space X bygger saker och ser vad som går sönder.
Sen utvecklar de det.
De utvecklar sin raket kring explosionerna.
Det är viktigt att göra många uppskjutningar med många raketer.
Varje raket uppskjutning gör att vi blir bättre.
Vi blir så klart ledsna när vi misslyckas,
men vi blir glada för resultaten de ger oss.
Man kan inte sitt system förrän man har sett dess bristningsgränser.
Folk har föreställt sig återanvändbara raketer
men aldrig lyckats med dem.
Vi har aldrig fixat precisionslandningen.
När raketen skjuts upp i luften…
…ska boostern släppas
och vända helt om och skjutas tillbaka till jorden.
Frågan var:
Hur får vi en raket som rör sig sju gånger snabbare än ljudet tillbaka dit den ska?
Först tog vi fram benen,
motorerna, manövreringsorganen, sensorerna och några avancerade algoritmer.
Sen satte vi på fenor.
Genom att rotera dem
kan vi styra raketen precist och flyga tillbaka den till målet.
När vi nästan är nere tänder vi motorerna en gång till för landningsmanövern,
så att raketen saktas ner när den ska landa.
Förhoppningsvis mitt i prick.
Sex, fem, fyra, tre…
UPPSKJUTNINGEN AV ORBCOMM-2
…två, ett, noll.
Falcon 9 lyfter.
Falcon 9 är ovanför tornet.
Delarna har lossats.
Den första delen är på väg tillbaka ner.
Steg ett landningsmanöver.
Tusentals människor arbetade med boosterlandningen.
I sju år gjorde vi inget annat än försökte få boostern att landa.
När den till slut kom ner och landade perfekt mitt i måltavlan …
Det var ett ögonblick som man alltid kommer att minnas.
Den står upp!
-Herregud. -Kolla. Den bara står där.
Herre jäklar.
De gjorde det gång på gång och träffade mitt i prick.
Det är beviset på hur bra tekniken är.
Elon och Space X har totalt förändrat vår bransch.
När allt är återanvändbart,
kan de nu göra uppskjutningar för en tiondel av kostnaden vi hade.
Det sparar mycket skattepengar.
UPPSKJUTNINGSPRIS PER KILOGRAM
TVÅ VECKOR TILL UPPSKJUTNINGEN AV DEMO-2
MOBILT COVID-19-TESTLABORATORIUM
Att göra en uppskjutning mitt i coronaviruspandemin har varit en utmaning.
Men vi ska klara det här.
Vi ska skicka Bob och Doug helskinnade till ISS.
Uppdraget är att än en gång skicka astronauter från USA:s mark.
Det handlar om hopp.
Vi vill kunna säga: "Vi kan göra otroliga saker,
även om vi står inför helt nya utmaningar.
Bob och Doug ska sitta i karantän med sina familjer innan uppskjutningen.
Det är normalt innan en uppskjutning.
Men det blir inte ovant för dem som har suttit i karantän sen i mars.
Karantänperioden har börjat, så det är "hej då världen",
tills vi är tillbaka från ISS.
-Ser det gott ut? -Ja då.
Det här får vi nog inte på rymdstationen.
Allt man älskar finns ju där nere.
Men man är där uppe.
Förhoppningsvis fungerar allt, så att jag kan komma ner till dem igen.
-Mamma, du går. Vi skulle ju… -Jag kommer ikapp.
Nu vill jag fokusera på min familj. Det är den sista chansen jag har.
Om två veckor kanske jag är där uppe.
-Minns du när du såg mamma på den? -Ja.
Det är nog ingen som förstår lika bra vad en astronaut går igenom
än en annan astronaut.
Uppfattat. Snygg siluett på dörren.
Bob och jag är gifta med astronauter.
Min fru Karen har två flygningar.
NASA-ASTRONAUT
Efter att jag åkte rymdfärjan till ISS var jag inte helt nöjd. Jag ville ha mer.
Så jag åkte tillbaka dit i sex månader.
Hej, allihopa.
-Hej, vad kul att se er. -Hej.
Ingen dag var den andra lik,
men målet var att göra vetenskapliga experiment i tyngdlöshet.
Internationella rymdstationen är ett enormt laboratorium ute i rymden.
Experimenten där vi hade kontakt med forskare på jorden var roliga,
för de blev så uppspelta.
Våra experiment hjälpte dem att lista ut hur jorden fungerar.
Eftersom Karen var på ISS så väldigt länge,
kom folk flera år senare och sa att de hittat hennes hår där.
Jag bara: "Ursäkta."
Vad vackert vårt skepp är.
NASA-ASTRONAUT
Min fru, Megan, åkte med rymdfärja till Hubbleteleskopet.
Rensa nålen. Om fem sekunder är lägesbrytaren automatisk.
Tre, två, ett, släpp.
Mitt uppdrag var att besiktiga och reparera teleskopet för sista gången.
Vi skojade om att vi löste universums mysterier,
men det är ju sant.
Så när jag ser en artikel om att en grupp forskare har upptäckt nåt
tänker jag alltid: "Det har jag hjälpt till lite med."
Innan någon av oss hade varit ute i rymden,
gick Bob, Megan, Karen och jag i samma klass.
Så vi tillbringade mycket tid tillsammans.
Hittills har det gått bra med Atlantis på dess 22:a uppdrag.
Det är den 99:e flygningen i rymdfärjeprogrammet.
En av astronauterna i klassen över oss hade fest för att fira den nya klassen,
och jag träffade Doug på den festen.
Vi var vänner först.
Det tog några år innan det blev mer än så, men…
Ja, vi hade tur som hittade varandra.
Jag minns första gången jag hörde talas om Bob.
Alla fick varsitt slags blad med bilder på alla och en jättekort text.
"Han föddes då, gick ut universitetet då och doktorerade då."
Han måste ju vara ett underbarn. Och han sa: "De har skrivit fel på åren."
Men han är ändå ett underbarn.
Med tiden förstod vi att vi skulle spendera livet tillsammans.
Idag fick jag komma till astronauternas strandstuga.
Jag ser fram emot att tillbringa lite tid med min familj
innan Dragons uppskjutning om några dagar.
Det som är viktigast för oss just nu är att vi lever varje dag som vanligt.
Vi njuter av tiden tillsammans allteftersom uppskjutningen närmar sig.
Uppskjutning!
Det är vår nya DM-2-tradition.
Att skjuta raketer med våra söner från stranden.
Tack.
-Hej. -Tack.
Hejdå.
-Tack. -Hejdå.
När uppskjutningen närmar sig känner jag en skräckblandad förtjusning.
Bättre än så kan jag inte beskriva det.
Man packar alltid för mycket.
Att vara den som tittar på när man själv har varit på rymdfärder …
Man har ingen kontroll.
Man kan inte mer än att se på. Det är definitivt mycket svårare.
-Alla är så fula. -Ska du odla mustasch?
För familjen är det bästa resultatet att man kommer tillbaka.
Det har jag brottats med.
Men i sista änden vill man ändå att ens barn förstår
att det finns riskfyllda saker i livet,
men om de kan göra världen bättre är de kanske värda risken.
FEM DAGAR TILL UPPSKJUTNINGEN
Det här är alltså huvudscenen för vår sändning från uppskjutningen.
Vi har tre kameror, och en fjärde som inte är här.
Vi ska ha en kamerakran också.
De håller på med en banderoll som vi ska ha bakom programledarna.
Bakom den ser man Nasas byggnad.
Man ser också USA-flaggan där i bakgrunden.
Det blir flera lager, och det blir fint.
Nu fortsätter vi med genrepet.
Som om det var live.
Just nu laddas räddningsraketsystemet
vilket sker precis innan Space X ska börja tanka Falcon.
Det är T minus 35 minuter.
Som ni vet är syftet…
Jag avbryter Lauren där,
för det verkar ha skett något oväntat på uppskjutningsplattan.
En situation har uppstått med uppskjutningsförfarandet.
Vi tar en paus medan teamen på Nasa och Space X tar reda på mer.
Vi går ingenstans.
Vi stannar här med kamerorna på platsen, så häng kvar.
-Skulle vi verkligen hålla på katastrofen? -Vad menar du med hålla?
Skulle vi se på…?
Om det blir eldkaos, ser vi bara på när den sprängs?
Det beror ju på hur det går till. Vi går kanske till vidvinkel.
Och filmar när det händer.
-Kan vi filma nåt kontrollrum? -Nej.
-Okej. -Ja.
Vi kan inte bryta.
-Vi skulle få… -Kolla där.
Det stillastående eldtestet.
De verkar ha gjort ett lyckat stillastående eldtest.
De håller fast raketen men startar motorerna
för att se till att allt går bra. Det verkar det ha gjort.
Det är mitt tecken. Nu skulle jag ge mig av.
Det betyder att det fortfarande tänker göra uppskjutningen.
Jag måste packa masker. Det är en jävla pandemi.
Det här varningsetiketten, de har på luckorna på ISS.
Jag har till och med rymdkalsonger.
Jag är…en sån nörd.
Nu när människor ska flyga börjar det bli lite nervöst.
Jag har sett raketer misslyckas.
Idag försökte Virgin Orbit göra en uppskjutning som misslyckades.
Det suger. Rymdfärder är svåra. Så mycket spelar in hela tiden.
Det finns mycket som kan gå fel.
Jag tror verkligen på deras system,
men det känns verkligen viktigt.
Nu börjar det kännas farligt på riktigt.
Det börjar bli mer verkligt.
DAGEN INNAN UPPSKJUTNINGEN
Den stora dagen är imorgon, och det ser lite luddigt ut.
Alla prognoser visar isolerade oväder strax väster om uppskjutningsområdet…
Ja, på kartan ser ni fronten som närmar sig.
Det ser otäckt ut.
Risken för uppskjutningskorridoren ökade till 47 procent i kategorin "hög".
Jag tänkte föreslå Ben…
Han har ju hittat informationen, så vad är hans rekommendation?
Om man bara ser till vinden och vågorna är det en risknivå som vi kan godta.
Men med regnet och åskan blir siffrorna mycket högre.
FLYGSÄKERHETSCHEF, SPACE X
Vädret är väldigt ostadigt i Florida.
Jag har sett världens mest intensiva åskväder på Cape Canaveral.
Mitt jobb är att se till att riskerna är godtagbara,
så att uppdraget kan starta.
Jag måste ha nerver av stål.
Det är fruktansvärt att säga: "Gör uppskjutningen."
Den kommer nog precis till utkanten. Vi måste vara tydliga med det här framåt.
Åskoväder är ett stort problem,
för uppskjutningsfönstret till rymdstationen är bara ett ögonblick.
Vi måste vänta tills jorden roterar så att ISS är direkt ovanför oss.
Sen måste vi starta en exakt millisekund.
Om problem uppstår är det kört. Då flyger vi inte.
Förutom vädret är det mest nerviga att tanka raketen med astronauter ombord.
Vi tankar in miljontals liter bränsle och flytande syre
i en stor tank, och astronauterna sitter ovanpå den.
En raket är ett energisystem,
och vad som helst som läcker kan leda till en katastrof.
Det skedde en incident…
Satelliten, raketen och hela startplattan förstördes
och det tog många månader att lista ut vad som hände.
Raketen exploderade, men inte på grund av själva tankningen,
utan av en trycktank.
Jag trodde inte att vi skulle misslyckas så dramatiskt.
Man hoppas alltid att det ska fungera.
Jag är försiktigt optimistisk.
Det finns inget mer vi kan göra för att förbättra våra chanser.
Men jag vill inte utmana ödet. Det finns alltid saker man inte vet om.
Man vet inte när de kommer och förstör.
Att se till att Bob och Doug är säkra är det enda som står på programmet.
UPPSKJUTNINGSDAGEN
Klockan hel ska vi göra ännu en bedömning av vädret.
Men åskoväder här i Florida är oftast spridda.
Att vi ser åskoväder i fjärran betyder inte att vi inte kan skjuta upp.
Jag är mer optimistisk än pessimistisk, men vi ska se igen klockan hel.
Tack, sir.
-Ha en bra kväll. -Ingen orsak. Tack.
-Det här betyder mycket. -Vi har mer där nere.
Det överlever jag på. Jag är så tacksam.
Det är inte så illa.
Jag menar…
Det är inte klart, men det… Det kan fortfarande klarna.
Det stora just nu är åskoväder.
Frågan är om de orsakar sådana problem att vi får ställa in uppskjutningen.
Nu säger de att det är 50/50.
Hej, det är Tim på Everyday Astronaut .
Jag är fem kilometer från raketen. Vädret börjar faktiskt klarna lite.
Det är så många människor här. Det här är definitivt årets uppskjutning.
Nu väntar vi bara på att få höra hur det blir.
Jag heter Jessie Anderson och är tillverkningsingenjör på Space X.
Jag talar för alla här när jag säger att vi är otroligt glada och spända
att äntligen skicka folk till Internationella rymdstationen.
Vilken dag.
Dagens uppdrag kallas Demonstration Mission-2.
Det blir första gången en kommersiellt byggd farkost skickar folk till ISS.
Demo-2 är ett komplett flygtest, från uppskjutning till dockning,
och landning i havet.
Det är Nasas sista test för att ge Space X certifiering att flyga folk till ISS igen.
Jag blir inte nervös innan uppskjutningar och inte när jag håller tal.
Men för ett tag sen började jag bli nervös för det här.
-Jag borde ha skippat frukosten. -Idag vill man stressäta.
Igår var det tufft, och idag… Glöm det bara.
Idag får jag inget gjort på jobbet.
Jag oroar mig alltid för sakerna vi inte känner till.
Uppskjutningar gör en vidskeplig.
Det kallas uppskjutnings-juju. Jag vet inte varför.
Det kom nog från flygvapnet. Folk gör jätteskumma saker.
Så här är mina Dragon-strumpor.
Uppskjutningssockor är min ritual.
Jag tittar inte på uppdragsdekalen. Jag får inte det innan vi flyger.
Jag klär mig i rött när det är viktigt.
Inget rött på uppskjutningsdagen. Rött betyder "nej".
Att ha på sig grönt har tur med sig. Hans fattar.
Jag kallar det mitt uppskjutningsskägg. På uppskjutningsdagen rakar jag mig.
Jag brukar ha skägg,
men om vi ställer in två dagar i rad rakar jag mig.
-Varför då? -Så att vi kommer iväg dag tre.
Jag var i Skottland första gången vi kom i omloppsbana,
och inför varje uppskjutning
lägger jag postitlappar i skon som det står Skottland på.
Då är jag alltid i Skottland när vi har en uppskjutning.
-Är du väldigt vidskeplig? -Verkligen inte, förutom det här.
Vi har nog eliminerat de risker vi förstår och känner till.
Jag hoppas att vi lyckas få Doug och Bob till rymdstationen oskadda,
och inspirerar kommande generationer.
Det får inte gå åt helvete.
Det är det viktigaste idag. Inte gå åt helvete.
UPPSKJUTNINGSDAGEN
Det här är min andra.
Det där var min första, så tre kanske. Jag vet inte.
Okej, Jim, vi har den officiella väderprognosen.
Området de oroar sig för har förflyttat sig norrut.
-Vi är klara för uppskjutning. -Kanon. Då åker vi bort.
-En viktig dag. -Ja, det är det.
Jag tror att alla som har varit med och jobbat på det här i tio år
sitter som på nålar just nu.
Vår organisation har haft svåra tider förut.
Inför Bob och Dougs uppskjutning idag, har vi gjort allt vi kan.
Tillslut kommer stunden när man säger: "Okej, nu är det dags."
Här kommer de.
Nasas astronauter Bob Behnken och Doug Hurley.
Båda har gjort resan två gånger tidigare.
Där är Megan och Karen och deras söner.
-Jag älskar dig. -Jag älskar dig, pappa.
Här får du en stor kram.
Kram.
När man tar farväl av sin familj inser man
att det handlar om mer än en raketuppskjutning.
Saker kan hända.
Att se sina föräldrar skjutas upp i en raket…
Det är otäckt för ett barn.
Första gången vi talade om det sa han: "Pappa får inte åka till rymden."
Jag hade inte riktigt väntat mig det.
Jag trodde inte att det skulle slå mig så hårt som det gjorde.
Här ser vi konvojen på väg till uppskjutningsplatsen.
Alla här har jobbat mycket övertid. Coronaviruset kom, och vi klarade det.
Och här kommer de.
Om bara några minuter klättrar astronauterna in i Dragon.
Det är vacker utsikt där uppe också, när man väntar på att åka ut i kosmos.
Se till att alla blixtlås är stängda, utom handskarna.
Okej?
Tror vi att den här linjen kommer att flytta sig?
-Sen flyttar sig det här. -Ja, det borde dämpa allt bakom där.
Okej.
CHEF FÖR UPPSKJUTNING OCH ÅTERHÄMTNING
Kan vi be Elon att komma? Jag vill att han ska veta.
Vem är det som gör mätningarna?
-Området. -Ja, men vem på området?
Uppskjutningens väderansvarige. Det är hela väderavdelningen.
Det är de som fattar beslut om vädret på området.
Mike kommer med beslutet nu.
Dragon, Space X. Vädret tillåter uppskjutning.
Dragon uppfattat. Bra väder.
Dragon, Space X. Ni är klara i sektion sju.
Stäng visir och ladda räddningsraketsystemet.
Visiren stängs.
Våra visir är stängda, och vi laddar räddningsraketsystemet.
Räddningsraketsystemet är laddat.
Uppskjutningschefen till nedräkningen. Vi kan fortsätta med tankningen.
Tankningen har börjat.
OBSERVERAT LÄGE: NEGATIVT
SÄKERHETSBROTT
Dragon, Space X uppskjutningschef.
…för att bryta mot några väderregler,
som inte förväntas vara borta i tid till uppskjutningen.
Fortsätt med avbrottssekvensen, tack.
Uppfattat. Vi ser regndroppar på fönstren, och det är bara så det är.
Uppfattat.
Då så.
-Har vi avbrutit? -Ja.
Det var inte vår dag.
Vi har tio viktiga väderregler, och just nu bryter vi mot tre av dem.
-Tre? -Ja.
För blotta ögat ser det inte ut som att vi borde avbryta.
Vi måste se till att vi inte går på en gammal prognos.
-Mätningen är i realtid. -Blixtar i realtid.
-Okej. -Ja.
Så länge det är äkta och vi inte skräms av skuggor.
Okej.
-Nästa uppskjutningstillfälle är lördag. -Okej.
Jag är besviken.
Ja, jag är också besviken.
-Besviken är jag också. Ja. -Jag är också det.
Dragon, Space X. Tack för all er ansträngning idag.
Tack för tålamodet.
Tack för de orden.
Alla gjorde bra ifrån sig idag, och på lördag försöker vi igen.
LÖRDAG, 30 MAJ
Idag gör vi ett nytt försök.
Onsdagens första försök sköts upp på grund av dåligt väder,
men om allt går bra idag
blir det här början på kommersiella, bemannade rymdfärder från USA.
Att få avbryta på riktigt var nästan som en gåva.
Det gav oss en sista chans
att gå igenom och utvärdera allt och se till att vi är redo att flyga.
Men ur ett känsloperspektiv var det extremt svårt.
Min son, Jack, blev väldigt tagen av att vi avbröt uppskjutningen.
Karen sa att han gick och satte sig i en fåtölj och ville vara ensam.
Han förstår att det finns mycket som kan gå fel.
Vi hade redan tagit farväl.
Han ville nog inte behöva göra det igen.
Jag älskar dig, gubben.
Ja, det här blir häftigt.
Var en duktig kille.
Vi ses, gubben.
Theo, var en duktig kille nu, okej?
Ha så roligt idag. Se om du kan se mig i raketen.
Jag ringer från rymdstationen.
Ja, varsågod.
Jag älskar dig.
Att se en förälder skjutas upp i en raket har min son inte utsatts för än.
Jag måste på något vis förbereda honom för det.
Det här är Tremor.
Tremor var faktiskt min sons dinosaurie.
Jag bestämde mig för att ta med Tremor på allt vi gjorde ombord.
Det skulle få det hela att kännas lite mer normalt för min son.
Nedräkning ett om T minus 2 timmar och 46 minuter.
Besättningen har anlänt till Vita rummet. Inträde pågår i tid.
Kontrollrummet, klara att dra in bryggan.
Indragning av bryggan har börjat.
Uppskjutningschef till nedräkningen. Vi kan fortsätta med tankningen.
Uppfattat.
Läget, Elon? Det ser bättre ut idag.
Det ser jättefint ut.
-Palo santo? -Ja.
Det är bra. Man gör vad man kan.
Den bringar tur.
Man kan aldrig få för mycket tur.
Tror du på tur?
Tur är den bästa superkraften.
Fick jag välja en superkraft skulle jag ta tur.
Tankningen är klar.
Falcon 9 är startredo. Dragon börjar nedräkningen.
FTS är klart för uppskjutning.
-Okej. Herrejävlar, nu gäller det. -Nu kör vi.
Dragon, Space X. Starta uppskjutning.
Space X, Dragon. Vi startar. Nu tänder vi ljuset.
Tio, nio, åtta, sju, sex,
fem, fyra, tre, två, ett, noll.
Tändning. Uppskjutning.
-Den åker. -Nu kör vi.
Fas ett, framdriften är nominell.
-Falcons krafttelemetri är nominell. -Vi observerar.
Farkosten är supersonisk och genomgår maximalt tryck.
Uppfattat, ett bravo.
- Och 1 - D-gasen ner.
Gasen ner för Merlin-motorerna.
-Vi inväntar delning . -Dragon, uppfattat.
Delarna har separerat.
Den första delen har gjort sitt. Gå vidare till fas två.
Andra delen är tänd.
Space X, Dragon. Tack för skjutsen till rymden.
Grattis. Vi har skickat astronauter ut i omloppsbana.
-Fantastiskt. -Ja!
Ja.
Bra jobbat.
Grattiskram.
Det är sant, kompis. De är i rymden.
Det tar bara nio minuter att hamna i omloppsbana
i 25 gånger ljudets hastighet.
-Bob och Doug… -Bob och Doug är hur coola som helst
-De bara sitter där. -Den ser för enkelt ut.
Två pappor.
Pappor i rymden.
Vi har haft en tradition med rymdfarkoster ända sedan Mercurys tid.
Vi har fått äran att döpa kapseln.
Därför välkomnar vi er härmed ombord på kapseln Endeavour.
Jag ska säga er att resan upp var en spännande åktur,
men vi fick ett par överraskningar vad gäller hur farkosten rör sig.
Den skakade medan den tog oss till omloppsbanan.
Man känner att den…
Den kämpar mot jorden för att ta sig ut i rymden.
Det visade sig att någon hade smugit sig ombord
på vår farkost innan uppskjutningen.
Jag hoppas att det är kul för våra söner att se sin leksak
flyga runt med oss.
De skulle säkert hellre ha följt med, men det här gör dem nog lite stolta.
Med det säger vi god natt från kapseln Endeavour.
-God natt, Megan och Theo. -Och Karen och Jack.
Tack. Grattis!
-Vi kan andas ut igen. -Ja.
Går det bra?
-Är han vänster om stolpen? -Ja.
Hittills har allt fungerat väldigt bra,
vi är glada att Bob och Doug är oskadda och i omloppsbana
på väg till Internationella rymdstationen.
Elon, vad vill du säga till dem som tvivlade på Space X?
-Vill du säga nåt till dem? -Vill jag säga nåt till…?
-De som tvivlade. -Tvivlade. Jag hörde inte. Okej.
Jag kanske inte hör ordet "tvivel".
Nej, ärligt talat tvivlade jag också på oss.
När jag startade Space X gav jag oss 10 % chans att hamna i omloppsbana.
Men lyckligtvis gynnade ödet oss och tog oss hit idag.
Elon, du har sagt att du sa till Bob och Dougs söner
att du skulle göra allt för att få hem dem oskadda.
Även om uppskjutningen gick bra måste det kännas tufft.
Hur känns det för dig som själv är pappa?
Tja, det finns fortfarande…
Vi måste docka vid rymdstationen. Vi måste resa tillbaka.
Det finns de som säger
att tillbakaresan är farligare än uppstigningen på vissa sätt.
Så vi förkunnar inte segern än.
Men nu blir jag lite gråtmild, så…
Det… Det är verkligen…
Jag vet inte, jag börjar gråta. Förlåt. Jag kan nog inte säga mer än det.
Ja, vi ska göra allt vi kan för att få hem dem oskadda.
God morgon från Endeavour.
Vi har haft en bra natt och sovit lite.
Som ni ser har vi nu ett vackert dagspass.
Vi börjar närma oss ISS.
Vi flyger i c:a 28 000 kilometer i timmen runt vår planet.
Dragon, Space X. Radiotest stora slingan.
Space X, Dragon. Vi hör er högt och tydligt.
God morgon, Anna.
-Godmorgon. Skönt att höra din röst. -Detsamma.
Vi ser fram emot att möta rymdstationen idag.
KONTROLLRUMSSPECIALIST, SPACE X
Mitt jobb är att vara Bob och Dougs ögon och öron på marken
när de närmar sig och dockar vid Internationella rymdstationen.
Mitt jobb är att se till att de vet om någonting går snett.
Jag är evigt tacksam för att få vara med om det här.
En av mina lärare i fyran var dotter till en av astronauterna på Challenger.
Hon tog med klassen till Nasa,
och från den stunden visste jag att jag ville jobba med rymdoperationer.
Jag är fortfarande förbluffad över hur hon förändrade mitt liv.
Det var säkert samma sak för många andra.
Och det kom sig av nåt som måste ha orsakat henne mycket smärta.
Dragon, Space X.
Mötet förväntas äga rum klockan 10.50 UTC.
Uppfattat.
Dragon på väg till rymdstationen flyger i otroliga hastigheter.
Först gör de ett antal manövrar för att komma i närheten av rymdstationen,
tills Dragon ligger precis framför dockningsadaptern.
Under tiden ser vi på vår telemetri
så att den kommer till dockningsadaptern på exakt rätt plats.
Får vi ett problem blir det en kollision.
Vi hanterar den risken genom att göra allt extremt avsiktligt.
Rymdstationen på stora slingan.
Dragon, hallå. Ni ser den nog på videokamerorna,
men nu ser vi den med blotta ögat. Som en fin, strålande ny vän.
Dragon har uppfattat. Vi är strax framme.
Dragon, Space X.
Kontrollrummet godkänner påbörjandet av dockningen.
Draken på stora slingan. Uppfattat.
Dragon, bara 400 meter under stationen,
svänger upp och ut framför den för att komma i linje med dockningsadaptern.
Dragon, Space X begär att ni håller.
Uppfattat. Vi håller.
Dragon håller 28 000 kilometer i timmen direkt framför rymdstationen.
ISS på stora slingan.
Besättningen på ISS är redo för dockning.
Dragon, Space X. Ni kan utföra dockningen.
Uppfattat. Dockning påbörjas.
Vi följer med er.
Hundra meter från rymdstationen.
När vi närmade oss rymdstationen var jag väldigt fokuserad, minns jag.
Jag hade en checklista i huvudet.
Vi är inom 20 meter.
Jag minns att vi var nära att docka och att jag tittade upp på Dragon.
Jag fick nästan nypa mig i armen, för jag kunde inte tro att det var sant.
Jag sa till mig själv att det här var ett otroligt speciellt ögonblick.
Tre meter kvar.
Två meter.
Vi kan släppa händerna nu. En meter kvar.
Dragon, Space X. Dockningssekvensen är avslutad.
Välkomna till Internationella rymdstationen.
Dragon anländer.
Besättningen på Expedition 63 välkomnar
Dragon och det kommersiella rymdprogrammet ombord på ISS.
Bob och Doug, det är kul att ha er här.
Ombord på ISS väntar kapten Chris Cassidy i nod två.
Han har två besättningsmedlemmar där, två ryska kosmonauter.
Han kom upp med samma ryska Sojuzfarkost för lite mer än en månad sen.
Endeavour, välkomna till ISS. Ni är välkomna ombord.
ISS, det här är Nasas chefsadministratör. Hör ni mig?
Högt och tydligt, chefen. Välkomna till ISS.
BEFÄLHAVARE, EXPEDITION 63
Tack, Chris. Kul att se dig. Välkomna, Bob och Doug.
Hela världen såg uppdraget, och vi är verkligen stolta.
Jag har en fråga till Chris.
Vår besättning här blev ju tre dagar sen.
Nu får de väl jobba övertid
så att de kommer ikapp med allt de har missat?
Dagen de missade var inte så dum att slippa.
Det var lördagstädning, och jag…
Jag skötte det, så det får de återgälda nästa helg.
Skämt åsido, ser vi fram emot våra operationer senare i månaden.
Det blir kanske rymdpromenader.
Vi är glada att ha två nya besättningsmedlemmar på Expedition 63.
ISS, det här är James Corden från CBS Late Late Show.
Hur mår ni? Hör ni mig?
James. Välkommen ombord på ISS. Vi hör dig klart och tydligt.
Hur har ni det där uppe? Mår ni bra?
Vi har det bra.
Vi anpassar oss bra till livet på ISS, och försöker hjälpa Chris så gott vi kan.
Bra. Jag är avundsjuk på er båda, för jag har alltid velat bli tyngdlös.
Vad är det bästa och det värsta
med att leva i tyngdlöshet varje dag.
Oj, titta här .
Vad flott.
Som man förstår är det många platser, som toaletten till exempel,
där man vill att saker ligger stilla. Det är absolut frustrerande ibland.
Dags att gå.
Man tar ventilen och…
Där hamnar det som kommer ut.
Det finns sex sovrum på rymdstationen, och de är jättemysiga.
Där har man sin dator, och sin sovsäck hängande på väggen.
Kan man röra vid sina tår?
Då måste man nog vika upp datorn.
Då kan man möjligen göra en situp utan att slå i båda väggarna.
Det är verkligen inte stort, men det är faktiskt ganska…
Det är ganska mysigt faktiskt.
Vad kan man dricka för vätskor?
Kan man ta sig en drink i rymden?
Vi astronauter tar oss alltid en drink.
Man kan dricka bollar med vätska direkt ur luften så där.
Jag vet inte om jag vill att min son ska se mig göra det här.
Han kommer att leka med maten hela tiden om han får se vad jag gör nu.
Kyckling.
Vi tränar i två timmar varje dag.
Vi lyfter vikter och springer eller cyklar.
Vi måste hålla oss vältränade tills vi kommer hem igen.
Hjärtats viktigaste uppgift är att mata hjärnan med syresatt blod.
Om det inte finns någon tyngdkraft
skickar hjärtat upp för mycket syre så att huvudet blir helt uppblåst.
Kroppen anpassar sig till viktlöshet.
Jag minns när jag precis hade kommit ut i rymden.
Då kände jag att jag var upp-och-ner när jag hamnade upp-och-ner.
Sen en gång när jag skulle hänga upp min sovsäck på väggen,
slog hjärnan plötsligt helt om.
Då kunde jag vara åt vilket håll som helst utan att känna att jag var upp-och-ner.
Det var så häftigt.
Att kroppen och hjärnan kan förändras så.
Man blir tät i näsan, för man har extra volym i huvudet.
Man får sämre lukt- och smaksinne.
Vi har alla chilisåser som finns.
Man häller det på allt.
Fyller inte du år idag, Bob?
Jo, nu är jag med i 50-åringarnas klubb precis som de andra två.
De har retat mig hela dagen.
Det är farligt med 50 ljus på tårtan en tårta i en syrgasrik miljö,
men de måste sjunga för dig.
"MINI"-TÅRTOR PÅ MIN FÖDELSEDAG NÅGON ÄLSKAR MIG
Jag vet vad Bob håller på med, och han jobbar hårt.
GRATTIS, MIN ÄLSKLINGSASTRONAUT
Jag har upplevt det och vet att man saknar familjen.
ÄT TÅRTA I RYMDEN!
Det var viktigt för oss att göra något speciellt.
Att få uppmuntran hemifrån är verkligen viktigt.
Vi tänker på honom och vet att han kämpar.
Det här jobbet kräver uppoffringar,
stor koncentration, mycket problemlösning och att man tar risker.
Hör ni mig?
-Högt och tydligt! -Okej.
Kolla att PTT är avstängd.
RYMDPROMENAD 26 DAGAR PÅ ISS
Houston, luftsluss på ett.
Vi är klara med utbytet av med-ox-labbet.
Vi återgår till steg 15 om 1,225.
Tack för att du löste det, Doug.
Det var enligt tidtabellen. Tack för det. Chris och Bob, god morgon.
-God morgon. -God morgon.
Okej, vi fortsätter med tryckutjämningen.
-EV 1 uppfattat. -EV 2 uppfattat.
Att hålla ISS i omloppsbana ovanför jorden kräver konstant underhåll.
Vi gör många rymdpromenader. Först för att bygga ut rymdstationen
och nu för att byta ut delar som har blivit gamla eller gått sönder.
Vårt uppdrag är att byta ut batterierna.
Rymdstationen drivs ju av ett batterisystem.
Batterierna laddas via solcellspaneler.
Som med alla laddningsbara batterier som har laddats många gånger
och utsatts för värme och kyla ute i rymden på dagen och natten…
Batterier blir uttjänta.
Det är ett stort jobb, för batterierna väger 180 kilo styck.
Som tur är har vi både Bob och Chris som är två av de bästa på rymdpromenader.
-Går det bra? -Ja.
På mina första två uppdrag gjorde jag två rymdpromenader
när vi höll på att bygga rymdstationen.
Men även om jag har gjort det ett par gånger blir det inte lätt.
Det är en väldigt pressad situation.
Om man inte lyckas med jobbet kan man flyta iväg ut i rymden.
Man måste koncentrera sig och andas djupt
så att man kan vara lugn och fokuserad även om det är en skrämmande uppgift.
Bob, vi är redo för tryckslussen.
Vi slår på tryckutjämningspumpen.
Okej, tryckutjämningspumpen är på.
Lycka till.
Bra jobbat. Vi tar det långsamt.
Ja.
Bob, när du kommer utombords ska du leta upp ledstång 2075
för din gröna krok.
Uppfattat. 2075.
-Det är mörkt, Chris. -Ja, det är lite mörkt.
Hur långt är det kvar till dagsljuset?
Cirka tre och en halv minut till dagsljus.
-Solen. -Här kommer solen igen.
Nu kommer ni snart till Kaliforniens kust.
Tittar ni söderut kanske ni ser Hawthorne.
Bob, vill du börja med batteri ett?
Vi tar nog batteri tre först.
Du ska till H1. Kontrollera att tejplinjen är slät.
Vrid åtta varv för att lossa batteriet.
-Har jag kontroll över batterierna? -Du har kontroll.
Uppfattat.
Det ser bra ut.
Nu kommer snart en nattpassage.
Bob, jag har ett antal varningar åt dig när du är klar.
Varsågod.
Inga plötsliga rörelser.
Vridinställningen Bravo 7 kan göra sönder bulten.
Det kan leda till en vass kant och ett avbrutet skaft.
Är det uppfattat?
Allt uppfattat.
Finns några goda nyheter?
Det låter läskigt, Bob. Vill du göra det?
-Det är klart. -Det är klart.
-Den ser likadan ut på båda sidorna. -Jag håller med.
-I indikatorn. De låsta. -Uppfattat. Vilken installation.
Bara så du vet kommer en dagpassage om cirka en minut.
Ska vi ta en bild?
-Det är en bra plats och tid. -Ja.
Vi kommer kanske inte att gå från dag till natt igen.
Ja, det är bra.
Man ser underbara saker hända på rymdpromenader.
Soluppgångarna och solnedgångarna.
Då inser man att vår värld är värdefull och börjar förstå lite hur små vi är.
Och jag tror att alla astronauter känner likadant.
När man färdas runt jorden ser man inte några kartgränser.
Man ser jorden som en helhet, och den är vårt hem.
Du känner hur ömtålig den är i den oändligt svarta rymden,
med den tunna atmosfären som håller oss vid liv.
Man känner sig väldigt beskyddande.
Och man känner samhörighet.
Hur härdad och cynisk man än är som astronaut…
Alla som åker till rymden blir bättre människor.
Man tittar ner och tänker: "Vi bor på det lilla klotet."
Sen ser man ut mot rymden igen
och får en överväldigande känsla av allt vi ska göra härnäst.
APOLLO 11 LANDAR PÅ MÅNEN
Okej, Neil, vi ser dig gå nedför stegen nu.
Ett litet steg för en människa,
men ett enormt kliv för mänskligheten.
Jisses, vad bra.
Ja, de har satt upp flaggan nu. Man ser stjärnorna och ränderna.
Helt otroligt vackert.
Här sätter jordens människor för första gången foten på månen.
- Juli 1969 e. - Kr.
De kom i fred för hela mänskligheten.
Välkomna hem.
AMERIKANSK MÅNTRIUMF
VÅRA MÄN PÅ MÅNEN
Månlandningen är det mest dramatiska som har hänt i mänsklighetens historia.
Det här är resterna av det.
Det var det som inspirerade mig.
-Saturn V? -Ja.
Det var den jag såg när jag var liten.
Det här är inte klokt.
Hur mycket drivkraft hade den? En miljon…
Den där gasgeneratorn är nästan lika stor som vår brännkammare.
Ja, precis.
Den är enorm.
Det här är den mest kraftfulla raketen som har byggts hittills.
Ja, man behöver så mycket energin för att…
…komma till månen. Eller till Mars.
Det här var också helt ny teknik.
De byggde den men hade inte mycket flygerfarenhet.
-Vi har över 80 flygresor. -Först nu börjar vi långsamt lära oss.
Inte förrän nu har vi satt Bob och Doug där.
De testade den två gånger och sa: "Hoppa in nu."
Ja.
Okej, vi går lite längre.
-Där är månlandaren. -Ja.
Den ser ju liten ut.
-Jag vill se insidan. -Ja. De måste nog stå där inne.
Det fanns inga stolar eller nåt.
Ja, och den hade liksom föregångare till digitala datorer.
En dator på den här har vi nog inget att jämföra med.
-En bilnyckel är nog smartare. -Ja.
Men det fungerade.
-Det är det viktigaste. -Det är det häftiga.
Det blir ännu mer dramatiskt när man tänker på elektroniken de hade.
Ja.
Det är inspirerande att titta på den.
Nu när vi har visat att vi kan flyga med astronauter,
är det dags att åka tillbaka till månen med astronauter och stanna längre.
Och sen nå ända till Mars.
De här supersmarta, begåvade människorna tror på vårt mål.
En bas på månen och en stad på Mars är möjligt.
Jag visste inte om det gick tidigare.
Nu är jag helt säker på att det går.
Men först har vi ett viktigt uppdrag imorgon.
AVDOCKNINGSDAGEN
62 DAGAR OMBORD PÅ ISS
God morgon, Bob och Doug. Ni har ett speciellt meddelande.
Upp och hoppa, pappa. Vi älskar dig.
Vi längtar så efter dig. Vakna nu.
Jag är glad att du har varit i rymden, men jag är gladare att du kommer hem.
Skynda dig hem så att vi kan hämta min hund.
Vi älskar dig, pappa.
Vi ska strax påbörja den sista delen av färden.
Jag ser fram emot att åka hem
och våra söner längtar både efter sina pappor,
och sin apatosaurus, vår noll-G-indikator, som de skickade med.
Så, Jack och Theo, apatosaurusen Tremor är snart på väg hem.
Återinträdet är så klart nästa stora milstolpe.
Allt måste fungera precis som det ska.
Dragon, Space X. Radiotest.
Space X, Dragon. Radiotest. Dragon till markkontroll.
Det är svårt att förbereda sig. Man vet inte hur det ska kännas.
Men delvis kan man inte släppa
den förhoppningsvis irrationella rädslan för att nåt ska gå fel.
De sista konfigurationerna för avdockning är avslutade och nominella.
Det är klart att jag är nervös.
Men jag vill att min son ska vara glad och spänd
så jag ska försöka hålla nervositeten för mig själv.
Markkontroll godkänner avdockning.
Bekräfta att visiren är nere
och att ni är redo för avdockning och avresa.
Våra visir är nere och vi är redo för avresa.
Dragon, Space X. Avdockning bekräftad.
Endeavour, stationen. Bob och Doug, Det var en ära att få arbeta med er.
Lycklig resa och lycka till med landningen.
Lycka till.
Endeavour uppfattar allt. Tack, Chris.
Bob och jag, är bara så glada att få komma hem.
Men man får aldrig slappna av, speciellt första gången.
Man måste genomföra uppdraget från början till slut.
Först tänkte vi: "Klarar vi bara uppresan så är det bra."
Men så hände Columbia.
RYMDFÄRJAN COLOMBIAS ÅTERINTRÄDE
Ser allt bra ut?
Är alla kontroller och värden nominella?
Kontrollerna är stabila och det ser bra ut.
-Allt ser ut som det ska. -Okej.
Det är fantastiskt. Det börjar bli ljust där ute.
Där skulle man inte vilja vara.
Både Bob och jag befann oss på landningsbanan där den skulle landa.
Jag minns att de knackade på fönstret och sa att de hade förlorat kontakten
och dataöverföring och spårning från Columbia.
Columbia, Houston. Radiotest.
Columbia, Houston. UHF radiotest.
Vi har inga gällande data just nu.
Herregud.
Det kommer in stora nyheter.
Det ni ser här verkar vara flera delar av rymdfärjan.
Vi kan bara hoppas att det vi ser är inte det värsta.
När landningstiden var inne och rymdfärjan inte kom…
Vi var där när de berättade för familjerna vad de trodde hade hänt
och att det nog inte hade gått att överleva.
De sa att de skulle göra sitt bästa,
men rymdfärjan förstördes 60 till 75 kilometer upp i luften,
så det var osannolikt att de överlevde.
Bara att se delarna av Columbia…
Delar av besättningsmodulen, hjälmar, och såna saker…
Det gör ett intryck som jag aldrig tror att man…
Det bär man med sig.
Om en raket går sönder och lasten förstörs är det en tråkig situation.
Men om raketen har besättning på, är det en helt annan skala.
Det vill man aldrig att någon ska behöva uppleva.
Vi har förberett oss för Bob och Dougs hemresa.
Så fort kapseln avdockade kom nerverna tillbaka.
Känslan är: "Herregud, vi flyger igen. Killarna kommer hem. Det händer nu."
Nu finns det ingen återvändo.
Så…
Det är dags att rocka loss.
Vi ska snacka med återinträdesfolket och få hem dem.
Allt har gått som smort för Bob och Doug sedan de dockade av från rymdstationen.
Nu väntar vi på att påbörja återinträdet.
Ja, det är en spännande dag, och landningen ska ske om några timmar…
Jag måste prata med dem.
Tänk att det här började för två månader sen…
-Har du sovit nåt? -Ja. Litegrann.
-Litegrann? -Ja.
-Hur ser det ut? -Allt klart.
Ja, allt ser bra ut. Dragon är i gott skick.
Lycka till, då.
-Lycka till. -Lycka till.
Titta där.
De verkar helt lugna.
Det går inte så bra när de är nervösa.
Man ser faktiskt att de är nervösa. De gör så här…
Då och då gör de det.
Återinträdet är nog det som alla hatar.
Man ligger i omloppsbana kring jorden, och så gör man återinträdesmanövern.
Det går till så att man minskar hastigheten så att man börjar sjunka
tills man stöter på tät atmosfär och radion slutar fungera.
Det kallas "blackout".
I några minuter vet vi på marken ingenting.
Man vet inte vad som händer.
Okej, blackout sker 18.36 och ni landar 48.
Blackout är 12 minuter innan landningen.
Vilken höjd är det?
Hundrafem?
Hundra nittiofem kilometer? Låter det för högt?
Det låter lite för högt.
-Hittade du den? -Ja.
Fyrtiosju.
-Okej, femtio. -Femtio. Okej.
Det händer mellan 50 och 30 kilometer.
Faller man alltså från 30 till sex kilometer på två minuter?
-Det är inte klokt. -Det är sjukt snabbt.
-Ja. -Anmärkningsvärt.
Man rör sig i hög fart och använder atmosfären för att bromsa.
Det är mycket energi.
Det blir varmt på utsidan, och inifrån ser man elden genom fönstret.
Man behöver en perfekt värmesköld.
När man är igenom atmosfären måste man utlösa fallskärmarna också.
De kommer ut, och efter två minuter utlöser de fallskärmarna.
Jag tänker att det är fallskärmarna som är det viktigaste som måste fungera.
Trots alla tester är det fortfarande mest riskfyllt.
Ja.
Ingen farkost har landat i havet sedan Apolloprogrammet.
Ja.
Dragon, Space X för inträdesuppdatering.
Varsågod.
Återhämtningsteamet är på väg och vädret är fint.
Er farkost ser ut att vara i jättegott skick.
Inga hälsoproblem nu.
Uppfattat.
När är de i atmosfären?
Sekvensen börjar om fem minuter.
Jag är här för att se till att deorbit-manövern går bra.
-Är det vad de gör nu? -Ja.
Tja… Det ser bra ut, tror jag.
Det har då verkligen varit en resa.
Inte klokt. Nu är vi här.
Ja. Efter 18 år.
-Är du nervös? -Ja, det är jag.
Dragon, Space X. Påbörja deorbit-manöver.
Uppfattat. Kör.
De är så lugna, de andas inte tungt. Koldioxiden har inte stigit.
-Vad bra. -Ja.
Dragon, Space X. Deorbit-manövern är klar.
Utförande nominellt.
Noskonsstängning påbörjas.
Okej, grabbar.
Klart för inträde.
Uppfattat.
Okej. Nu gäller det.
Fyra G. Den rör sig.
Som en liten komet.
Dragon, Space X. Två minuter till förutsedd blackout.
Vi ses på andra sidan klockan 18.42.
Dragon, uppfattat. 18.42.
INGEN SIGNAL
Okej, det är blackout.
Dragon, Space X. Radiotest.
Herregud, vad lång tid det tar.
Dragon, Space X. Radiotest.
LÅGUPPLÖST VIDEOLÄNK
Dragon, Space X. Radiotest.
Kom igen, var är den?
Vi ska nog hitta den.
Där är den.
Dragon, Space X. Radiotest.
Uppfattat. Vi hör er klart och tydligt. Vi är på 3,9 G.
Uppfattat, vi har er.
-Okej! -Ja, för fan.
De kommer som en blixt.
Vi passerar 15 kilometer. Redo för stabiliseringsfallskärm.
Vi är redo.
Kom igen.
Vi ser två utfällda fallskärmar.
Det kändes också.
Inte så fort.
Fallskärmsnedstigning nominell.
Schyst.
Japp.
Okej.
Ut med de stora.
Blås ut er.
Kom igen.
Vi ser fyra utfällda fallskärmar.
Ja.
Vänta nu. Vi är nästan nere.
Fallskärmsnedstigning nominell.
Passerar 700 meter.
-Sju meter per sekund igen. -Det är ingenting.
Den bara hänger där.
Bang.
Saktar in.
Sexhundra meter.
Tvåhundra meter.
Vi är redo för landningen.
Uppfattat. Redo för landning.
Ja!
Välkomna till jorden, och tack för att ni valde Space X.
Ja, för fan.
Ja!
Okej.
Gick allt bra?
Ja, det gick som smort.
Okej.
Finns det små båtar där ute?
Den ser inte ut att vara 13 meter, snarare…
Nu kommer en… Vem fan är det där?
-Den där båten är inte vår. -Är det nån annan?
Det är inte våra båtar.
-Vem är det? Nån som råkade vara där? -Ja.
-De bara… -Herregud.
Kolla här. Det kommer 30 jävla dumbåtar som från ingenstans.
De fick första parkett.
Dragon, Space X. Invänta sidoluckans öppning och utträde.
Uppfattat. Vi är redo.
Hur är läget?
De verkar göra sig klara.
Nu ska de jobba på att få kaptenen för uppdraget, Bob Behnken, ut ur kapseln .
De gjorde tummen upp, som ett tecken på att det går bra.
Nu är kapten Doug Hurley på väg ut ur kapseln.
Han gör också tummen upp.
-Don. -Tack.
Vill du ha?
Ja!
Skål för lyckan och att Bob och Doug hemma.
Absolut.
Ett par månader efter uppskjutningen var jag så glad att återse min familj.
Men först skulle vi tala med pressen.
ARMSTRONGS FLYGFORSKNINGSCENTER
Sexåringar… De hade ju inte handbojor på honom,
så han sprang fram till mig vid flygplanet.
Det var underbart att se honom.
Jag är glad att jag inte ramlade i trappan när han hoppade på mig.
Okej, vi tänker inte stå upp nu.
Ni som har varit med om det här
vet att det inte är skönt att stå på några timmar efteråt.
För fem timmar sen flöt vi runt i ett rymdskepp
och busringde på satellittelefonen till alla vi kunde få tag på.
Det här har varit en…
Det har varit en odyssé,
de fem åren sen Bob och jag började jobba på det här programmet.
Att ha kommit hit, och ha gjort den första bemannade flygningen med Dragon…
Det är helt otroligt.
Det är nåt speciellt med att kunna skicka upp och ta hem egna astronauter.
Tack för att ni kom hit idag för att fira det vi har uppnått.
Tack, allihopa.
Ja.
Efter de fina orden, har jag nog inte så mycket att tillägga.
Ärligt talat är jag här för att jag ville träffa Bob och Doug.
All min adrenalin bara pumpades ut, ni vet.
Det är…
Tack gode Gud.
Fattar ni?
Det här är en mänsklighetens bedrift.
Hela världen kan se det här som en ny tidsepok.
Vi ska ha en bas på månen och vi ska skicka folk till Mars.
Livet ska bli multiplanetärt.
Den här dagen är början på en ny rymdutforskningsålder.
ETT ÅR SENARE
Det här är rymdfarkosten Dragon och raketen Falcon 9
som just ska skjuta upp fyra astronauter till ISS
på ett sex månaders forskningsuppdrag.
Besättningen ska flyga i exakt samma kapsel
som Nasa-astronauterna Bob Behnken och Doug Hurley flög
förra året på testflygningen Demo-2.
Det är den andra besättningen på en kommersiell farkost
i en ny tidsålder för mänskliga rymdfärder.
Och här kommer de, astronauterna i Crew-2 .
De tar de första stegen på sin resa till rymden.
Ja!
Hej, mamma!
Piloten Megan McArthur går först.
-Hej, gubben. -Hej, mamma, jag älskar dig.
Bob Behnken verkar vara där med deras son.
De är ett så fräckt par. Jag älskar dem.
Nu är det dags för Megans uppdrag.
Det är jättekul för oss att hon ska flyga i samma Dragon-kapsel.
Nu är det jag som har stödrollen.
Vi byter plats, och jag får se till att ta hand om Theo.
-Vi ses om sex månader. -Ja, jag kommer att sakna dig.
Min man flög Dragon förra året
och råkade ha samma säte som jag ska sitta på.
Nu är det mammas tur och jag blir borta i sex månader.
Ju äldre vår son blir, desto mer förstår han om vad vi jobbar med.
Vi vill att han ska förstå att det är viktigt att utforska
och alltid tänja på gränserna.
Besättningen är nu på - väg till Startkomplex 39 - A,
där de ska påbörja resan till rymdstationen.
Jag är glad för den här tidsåldern av kommersiell utforskning av rymden.
Med vårt uppdrag bevisade vi att vi kan sätta människor i omloppsbana.
Det var första fröet för allt vi ska göra framöver.
I framtiden vill vi fullfölja fler uppdrag för att förstå vad som finns där ute.
Samtidigt måste vi komma på ett bra sätt
att ta vara på våra resurser och vårt solsystem.
Inte förstöra Mars så fort vi får möjlighet till det.
Självklart kommer det att uppstå frågor och utmaningar.
Hur ska det till exempel regleras?
Men om vi kan fortsätta att skicka ut människor i rymden
är jag säker på att vi blir bättre.
-Elon, är du klar? -Absolut.
MJ, vi är här. Vi pratade precis med Elon. Han är redo.
Vi måste tänka mer på vilken framtid vi vill ha.
Hur är lyckliga slutet?
För mig är det att vi blir en rymdfarande civilisation.
Dragon, Space X. Klara för uppskjutning.
Men vi måste komma ihåg att det inte är oundvikligt.
Folk har fel när de tror att tekniken förbättras automatiskt.
Den förbättras inte automatiskt.
Se på forna Egypten till exempel.
De byggde pyramiderna, och sen glömde de hur man gjorde.
Romarna byggde otroliga akvedukter. Sen glömde de hur man gjorde.
År 1969 lyckades vi skicka människor till månen.
Och nu har vi glömt hur man gör.
T minus 15 sekunder.
Det är precis just nu vi kan göra livet multiplanetärt.
Vi har inte alltid den chansen.
Tio, nio, åtta, sju…
Vi måste ta chansen nu när vi har den.
…fyra, tre, två, ett.
Endeavour lyfter ännu en gång.
Fyra astronauter från tre länder på Crew-2 på väg till Internationella rymdstationen.
Dragon flyger fritt.
SPACE X ÄR FORTFARANDE DET FÖRETAG NASA ANLITAR
FÖR ATT SKICKA ASTRONAUTER TILL OCH FRÅN RYMDSTATIONEN.
JUST NU UTVECKLAR SPACE X ETT ÅTERBRUKBART UPPSKJUTNINGSSYSTEM SOM KALLAS STARSHIP
FÖR ATT RESA TILL MÅNEN OCH KOLONISERA MARS.
NASAS ARTEMISPROGRAM HAR SOM MÅL
ATT TA DEN FÖRSTA KVINNLIGA ASTRONAUTEN TILL MÅNEN INOM NÅGRA ÅR.
Undertexter: Sara Palmer